Провадження №	3/447/695/26 	
Справа №	447/1879/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
03.06.2026 місто Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_1 17.05.2026 о 01:36:00 год. в с. Черниця по вул. Польова,10, керуючи транспортним засобом марки «FORD FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії так, як його не отримував, чим порушив п.2.1 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП.
Згідно з ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема ч.2 ст.126 КУпАП.
Разом з тим, згідно вимог ст.221 КУпАП судам підсудні справи, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП лише у випадку, коли таке правопорушення вчинене неповнолітнім.
Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на момент вчинення правопорушення та розгляду справи є неповнолітньою, то дана справа підвідомча суду.
Розгляд адміністративного матеріалу суддею призначено на 03.06.2026.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак 27.05.2026 через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає в повному обсязі.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.ст.254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
На підставі ст.252КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Так, ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування таким транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п.п.2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, крім визнання вини, підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №667994 від 17.05.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 17.05.2026 о 01:36:00 год. в с. Черниця по вул. Польова,10, керуючи транспортним засобом марки «FORD FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії так, як його не отримував, чим порушив п.2.1 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП;
- долученим до матеріалів справи SD-диском із відеозаписом події яка мала місце 17.05.2026., на якому зокрема зафіксовано факт зупинки поліцейським автомобіля під керуванням неповнолітнього ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що на вимогу працівника поліції пред`явити водійське посвідчення, у ОСОБА_1 його не було. Також під час спілкування з водієм було виявлено, що ОСОБА_1 на момент зупинки повних 16 років. 
Вищевказані докази у своїй сукупності вказують на безумовне порушення ОСОБА_1 п.2.1 "а" Правил дорожнього руху, яке зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Згідно ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Відповідно до ч.1 ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. 
З урахуванням характеру правопорушення та особи ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, вину у вчиненому визнав, суд дійшов висновку про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст. 126 КУпАП.
Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 13, 24-1, 126, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Неповнолітнього ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок (три тисячі чотириста гривень нуль копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області. 

Суддя Роман ДЖУС