ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 	м. Харків	Справа № 922/195/26 	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Погорелової О.В

розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі 
за позовом 	Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське", с. Китченківка 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Караванський спиртовий завод 1709", с. Караван 	
про 	стягнення коштів 	

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Селянське (фермерське) господарство "Ковальчуківське", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караванський спиртовий завод 1709", відповідач, в якому (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 25.02.2026) просив суд стягнути з відповідача 4 143 604,42 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №10-2024-З від 19.08.2024 щодо оплати поставленого товару. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 02.02.2026 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
07.05.2026 Господарським судом Харківської області у справі №922/195/26 ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" задоволені та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караванський спиртовий завод 1709" на користь Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" 4 143 604,42 грн заборгованості та 62 154,07 грн судового збору.
11.05.2026 до суду від Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" надійшла заява в якій останнє просить суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у господарській справі №922/195/26 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караванський спиртовий завод 1709" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн. Для вирішення питання про судові витрати призначити судове засідання, яке проводити за відсутності позивача та його представника.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За приписами ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Ухвалою суду від 12.05.2026 заяву Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" про розподіл судових витрат прийнято до розгляду, вирішено розгляд заяви здійснювати без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
15.05.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач просить суд зменшити позивачу витрати на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн. В обґрунтування клопотання відповідач вказує на те, що проаналізувавши заяву про розподіл судових витрат (відшкодування витрат на професійну правничу допомогу) та документи, в т.ч. відсутність оплати за надані послуги, на підставі яких відповідач просить стягнути вказані витрати, відповідач вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, в той час, як:
- предметом спору у даній справі була заборгованість за договором поставки, правовідносини за яким не викликають будь-яких складнощів, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;
- предметом спору була заборгованість, яка утворилась за рахунками на оплату, отже, обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним;
- з аналізу акту наданих послуг вбачається, що адвокатом було підготовлено позовну заяву, іншу частину часу адвокатом було витрачено на первинну консультацію клієнта, ознайомлення з матеріалами справи, аналіз судової практики та правових позицій. Разом з тим, обсяг документів, який підлягав аналізу під час підготовки позовної заяви був незначним, крім того, справа є нескладною та не потребувала великої кількості часу та зусиль для досвідченого адвоката.
Розглянувши заяву Селянського (фермерського) госполдарства "Ковальчуківське", суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України). 
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Селянське (фермерське) господарство "Ковальчуківське" надало до суду: ордер серії АО №1193239 від 25.02.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1773 від 08.12.2018, договір №б/н від 16.01.2026 укладений між Селянським (фермерським) господарством "Ковальчуківське" (клієнт) та адвокатом Загорулько Є.О., додаткову угоду №1 від 20.04.2026 до договору про надання правничої допомоги від 16.01.2026 №б/н, акт прийому-передачі наданих послуг від 11.05.2026. 
Відповідно до п. 1.1 договору, Адвокат зобов`язується здійснити представництво та надати інші види правової допомоги другій стороні (Клієнту) на умовах і в порядку, що визначені Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар за надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п. 3.1 договору, за надання правничої допомоги Клієнт незалежно від результату виконання доручення зобов`язується виплатити Адвокату гонорар, фіксований розмір якого, строки та порядок виплати визначаються додатковою угодою.
У п.п. 5.1 - 5.3 договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Цей Договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи Клієнта або Адвоката, діє до 31.12.2026. Про надання правничої допомоги сторони підписують акт прийому- передачі наданих послуг, який підтверджує належне виконання сторонами договору своїх зобов`язань. При цьому акт прийому-передачі наданих послуг може бути вручено Клієнтові особисто, поштою, електронною поштою або повідомленням на вказаний в договорі мобільний номер телефону протягом 3-х робочих днів після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог або прийняття ухвали що перешкоджає подальшому провадженню у справі. У випадку відмови від підписання акту прийому- передачі наданих послуг особа, яка відмовляється від його підписання повинна письмово обґрунтувати таку відмову в триденний термін з дня отримання акту для підписання. За відсутності обґрунтованих причин відмови від підписання акту або неповернення його підписаного екземпляру Адвокату протягом трьох робочих днів, вважається, що зобов`язання за договором виконано належним чином.
Відповідно до розділу 1 додаткової угоди № 1 від 20.04.2026 до договору, Сторони погодились змінити наступні пункти Договору:
Пункт 1.1 Розділу 1 Договору викласти в наступній редакції:
“ 1.1. Адвокат зобов`язується надати Клієнту всі види правничої допомоги, в тому числі, але не виключно у господарській справі №922/195/26, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар за надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору на умовах і в порядку, що визначені Договором.”.
Пункти 3.1., 3,2. Розділ 3 Договору викласти в наступній редакції:
“ 3.1. За надання правничої допомоги у господарській справі №922/195/26 Клієнт незалежно від результату виконання доручення зобов`язується виплатити Адвокату гонорар, фіксований розмір якого становить 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн в строки та в порядку, визначені п. 3.2 Договору.”.
Клієнт за надання правничої допомоги у цивільній справі №922/195/26 незалежно від результату виконання доручення зобов`язаний оплатити гонорар та фактичні витрати, згідно наданого Адвокатом акту прийому-передачі наданих послуг протягом 90-ти (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання акту. При цьому акт прийому-передачі наданих послуг може бути вручено Клієнтові особисто, поштою, електронною поштою або повідомленням на вказаний в договорі мобільний номер телефону протягом 3-х календарних днів після ухвалення рішення судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог або прийняття ухвали що перешкоджає подальшому провадженню у справі.”.
Пункт 3.4 виключити з умов Договору.
Пункт 5.3. Договору викласти а наступній редакції:
“ 5.3. Про надання правничої допомоги сторони підписують акт прийому-передачі наданих послуг, який підтверджує належне виконання сторонами договору своїх зобов`язань. У випадку відмови від підписання акту прийому- передачі наданих послуг особа, яка відмовляється від його підписання повинна письмово обґрунтувати таку відмову протягом трьох календарних днів з дня отримання акту для підписання. За відсутності обґрунтованих причин відмови від підписання акту або неповернення його підписаного екземпляру Адвокату протягом трьох календарних днів, вважається, що зобов`язання за договором виконано належним чином.”. Сторони домовились, що інші пункти Договору, окрім наведених вище, не змінені Додатковою угодою, та залишаються чинними у тій редакції, в якій вони були викладені Сторонами у Договорі.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 11.05.2026 адвокат надав наступні послуги - послуга відповідно до п.1.1 Договору про надання правничої допомоги від 16 січня 2026 року №б/н, а саме: "представництво інтересів Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" у справі №922/195/26 в Господарському суді Харківської області та надання інших видів правничої допомоги, пов`язаних з розглядом цієї справи, в тому числі надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань. Вартість наданої послуги – 60 000,00 грн.
Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту надання адвокатом професійної правничої допомоги.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 у справі № 908/2348/18.
У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі “East/West Alliance Limited” проти України” від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Отже, для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, проаналізувавши подані позивачем докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 60 000 грн, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, складність цієї справи, поведінку сторін, зміст та об`єм наданих адвокатом пояснень, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, враховуючи, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, господарський суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, усі його витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, суд, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем частково в сумі 20 000 грн. 
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ВИРІШИВ:

Заяву Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караванський спиртовий завод 1709" (62463, Харківська область, Харківський район, сел. Караван, вул. Заводська, 23, код ЄДРПОУ 43845400) на користь Селянського (фермерського) господарства "Ковальчуківське" (62043, Харківська область, Богодухівський район, с. Китченківка, вул. Хальзова, 21, кв. 8, код ЄДРПОУ 31845030) 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Селянське (фермерське) господарство "Ковальчуківське" (62043, Харківська область, Богодухівський район, с. Китченківка, вул. Хальзова, 21, кв. 8, код ЄДРПОУ 31845030).
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Караванський спиртовий завод 1709" (62463, Харківська область, Харківський район, сел. Караван, вул. Заводська, 23, код ЄДРПОУ 43845400).

Рішення підписано 21 травня 2026 року. 

Суддя 	 	О.В. Погорелова