СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 року Справа № 480/8284/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8284/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в особі Шосткинського відділу про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 21.11.2024 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 10 липня 2019 року про набуття громадянства України за територіальним походженням;
- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Сумській області щодо неприйняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;
- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (код ЄДРПОУ 37846270) прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Вимоги мотивує тим, що у 2016 році позивач вирішив відмовитись від громадянства російської федерації та отримати громадянство України, так як відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" в редакції від 01.03.2001 ОСОБА_1 є громадянином України за територіальним походженням. Рішенням УДМС у Сумській області від 10.07.2019 позивач ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" та 01.11.2019 був документований тимчасовим посвідченням громадянина України Серії НОМЕР_1 терміном дії до 10.07.2021.
Відповідно до зобов`язання припинити іноземне громадянство від 17.05.2019 позивач ОСОБА_1 зобов`язувався протягом 2 років з моменту набуття ним громадянства України припинити громадянство (підданство) російської федерації і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) російської федерації. Крім того, у вищезазначеному зобов`язані зазначено, що в разі неотримання з незалежних від позивача причин документа про припинення громадянства (підданства) російської федерації ОСОБА_1 зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина російської федерації до уповноваженого органу цієї держави.
02 грудня 2021 року ОСОБА_1 було знято з реєстрації на території російської федерації. 
03.02.2024 перебуваючи в генеральному консульстві російської федерації в місті Харкові позивачем ОСОБА_1 оформлено та подано до вказаного консульства заяву про вихід із громадянства російської федерації.
З огляду на вищевикладене, 03.02.2022 позивачем ОСОБА_1 фактично виконане зобов`язання припинити іноземне громадянство від 17 травня 2019 року.
Разом з тим, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України 24.02.2022 були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією, та, відповідно, посольства та консульства російської федерації в Україні припинили свою діяльність.
Отже, позивачем ОСОБА_1 з незалежних від нього причин, так і не отримано документ про вихід із громадянства російської федерації. 
Протягом 2022 року позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до
УДМС України в Сумській області з питання завершення процедури отримання громадянства України та подання декларації про відмову від громадянства російської федерації.
УДМС України в Сумській області листом від 09.12.2022 за вих. №5901.3.1-6612/59.1 надано відповідь, в якій зазначено, що на час воєнного стану в Україні зупинені строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі документів дозвільного характеру дозвільними органами. Відповідно тимчасове посвідчення громадянина України буде дійсним до закінчення строку воєнного стану, введеного на території України. Крім того, у вказаному листі проінформовано позивача ОСОБА_1 про те, що станом на 08.12.2022 рішення про оформлення набуття ним громадянства України за територіальним походженням не скасовано та є чинним.
Таким чином, на думку позивача саме відповідач – УДМС в Сумській області допустив протиправну бездіяльність, яка виразилась у не прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства.
У 2025 році позивач ОСОБА_1 отримав повідомлення Сумського відділу № 2 Управління державної міграційної служби України в Сумській області за вих. № 5930-2769/5930-25 від 07.05.2025 про те, що 21.11.2024 рішенням УДМС в Сумській області оформлено припинення громадянства України відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України" відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та оформлено довідку про припинення громадянства України. 
Позивач вважає рішення УДМС України в Сумській області про скасування рішення про набуття ним громадянства України за територіальним походженням від 10.07.2019, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свої прав.
Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 20.11.2025 у справі призначено судове засідання.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що позивач набув громадянство України 10.07.2019 та до 10.07.2021 повинен був надати до органу міграційної служби підтвердження виконання зобов`язання взятого на себе, щодо припинення іноземного громадянства, в даному випадку громадянства - рф. При цьому, позивач був ознайомлений про те, що у разі невиконання ним поданого зобов`язання, громадянство України буде скасовано на підставі статті 21 Закону України "Про громадянство України". Натомість у встановлений законодавцем строк, зобов`язання не було виконане позивачем.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату час та місце його проведення. Представником позивача було подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача надав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, проти задоволення позовних вимог заперечував.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 17.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Сумського МВ УДМС у Сумській області з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство" і взяв на себе зобов`язання щодо виходу з громадянства російської федерації.
Рішенням УДМС у Сумській області від 10.07.2019 позивача прийнято до громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону та 01.11.2019 документовано тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_1 , терміном дії до 10.07.2021.
06.12.2022 ОСОБА_1 до УДМС у Сумській області подано заяву, в якій позивач просив видати йому інформаційний лист щодо набуття громадянства України та дійсності прийнятого УДМС у Сумській області рішення.
Листом від 09.12.2022 за вих. №5901.3.1-6612/59.1відповідачем надано відповідь про те, що відповідно до статті 64 Конституції України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", постанови КМУ від 28.02.2022 № 165 "Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб", на час воєнного стану в Україні зупинені строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі документів дозвільного характеру дозвільними органами. Відповідно тимчасове посвідчення громадянина України буде дійсним до закінчення строку воєнного стану, введеного на території України. Крім того, у вказаному листі проінформовано позивача ОСОБА_1 про те, що станом на 08.12.2022 рішення про оформлення набуття ним громадянства України за територіальним походженням не скасовано та є чинним.
21.11.2024 рішенням УДМС в Сумській області оформлено припинення громадянства України відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України" відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та оформлено довідку про припинення громадянства України. 
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18.01.2001 № 2235-III "Про громадянство України".
Відповідно до статті 1 означеного Закону громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна (пункт 1 частини першої статті 2 Закону № 2235-III).
Згідно з положеннями статті 1 Закону № 2235-III іноземець в разі набуття громадянства України зобов`язаний припинити іноземне громадянство подавши письмову заяву та протягом двох років повинен надати документ про припинення громадянства іншої держави.
У разі наявності у іноземця незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, останній подає декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
Згідно з положенням статті 17 вказаного Закону громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
За приписами статті 19 Закону № 2235-ІІІ підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 2235-ІІІ, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Тобто, ч. 1 вказаної статті містить норму, якою прямо передбачено, що підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України є, окрім іншого, факт невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок № 215).
Відповідно до пункту 24 Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Відповідно до пункту 88 Порядку № 215 (в редакції, чинній на момент скасування рішення про набуття позивачем громадянства України) для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:
а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;
б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
Відповідно до п. 96 Порядку № 215 (в редакції, чинній на момент скасування рішення про набуття позивачем громадянства України) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.
Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.
Згідно з п. 97 Порядку № 215 (в редакції, чинній на момент скасування рішення про набуття позивачем громадянства України) рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.
Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
Суть спору полягає у визначенні правомірності скасування відповідачем рішення про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням.
Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення від 10.07.2019 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".
Згідно з положеннями статті 1 Закону № 2235-III іноземець в разі набуття громадянства України зобов`язаний припинити іноземне громадянство, подавши письмову заяву та протягом двох років повинен надати документ про припинення громадянства іншої держави.
У разі наявності у іноземця незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, останній подає декларацію про відмову від іноземного громадянства.
17.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Сумського МВ УДМС у Сумській області з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство" і взяв на себе зобов`язання щодо виходу з громадянства російської федерації.
При цьому, разом із встановленим переліком документів, позивач подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, в якому зазначив про те, що:
- зобов`язується протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство рф;
- подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф;
- у разі неотримання з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства рф зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до уповноваженого органу цієї держави.
Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач був ознайомлений, що в разі невиконання ним поданого зобов`язання, громадянство України буде скасовано на підставі статті 21 Закону № 2235-III.
Суд звертає увагу на те, що, позивач набув громадянство України 10.07.2019 та до 10.07.2021 повинен був надати до органу міграційної служби підтвердження виконання зобов`язання взятого на себе, щодо припинення іноземного громадянства, в даному випадку громадянства - рф.
При цьому, ОСОБА_1 отримав довідку про набуття громадянства України для її подальшого подання до уповноважених органів рф лише у грудні 2021 року. Тобто, після спливу 2-річого терміну наданого для виконання зобов`язання щодо виходу з іноземного громадянства.
На підтвердження звернення позивача до Генерального консульства російської федерації в м. Харкові представником позивача надано витяг з вебпорталу "kharkov.kdmid.ru", який не містить, ні підпису уповноваженої особи, ні будь якого іншого цифрового ідентифікатора, що надавали б можливість здійснити перевірку викладеної в ньому інформації.
Позивачем, не надано доказів явки ОСОБА_1 до Генерального консульства російської федерації у м. Харкові 03.02.2022 та подання заяви про вихід з громадянства російської федерації.
Питання застосування норми права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 30.06.2022у справі № 280/7910/20, де судом звертається увага позивача на те, що якщо він і вважав наявність незалежної від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, то повинен був у будь-який спосіб повідомити про це відповідача.
Разом з тим, позивач не подав декларацію про відмову від іноземного громадянства в межах дворічного строку, як це прямо передбачено законодавством України.
При цьому, посилання позивача про те, що останній намагався подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, однак відповідачем було відмовлено у її прийнятті, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки жодних доказів на підтвердження подання такої декларації або відмови у її прийнятті позивачем надано не було.
Таким чином, за встановлених обставин, суд приходить до висновку щодо наявності належних доказів та підстав для прийняття відповідачем оскарженого рішення.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд визнає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів існування законних підстав, передбачених статтею 21 Закону № 2235-ІІІ для скасування рішення про оформлення позивачу громадянства України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в особі Шосткинського відділу про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал