Справа № 373/1243/26
Провадження № 2/373/1276/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Залеської А.О.,
за участі секретаря судових засідань Руденко О.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
встановив:
Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності: на 1/2 частину житлового будинку, що має загальну площу 146,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 3211000000:01:093:0161) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 27.09.2003 по 03.12.2024 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого 05.08.2014 вони купили земельну ділянку, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 та побудували на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який уведено в експлуатацію 28.08.2024. Вищевказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав зареєстроване на відповідача, як одноосібного власника. Після розірвання шлюбу постало питання поділу спільного майна колишнього подружжя у рівних частках за кожним згідно з приписами ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України та ст. 368 ЦК України. Відповідач не визнає прав позивачки на половину вищевказаного майна, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Іваненко К.О. в підготовчому судовому засіданні зробив заяву про визнання позовних вимог відповідачем, заперечень проти позову у них немає. Обмежень представника відповідача щодо вчинення відповідних процесуальних дій, подані ним документи на представництво не містять.
Роз`яснивши учасникам справи правові наслідки визнання позову відповідачем, суд з урахуванням положень ч.3 ст. 200 та ч.4 ст. 206 ЦПК України вирішив розглянути справу по суті з ухваленням рішення в підготовчому засіданні.

Викладені в позовній заяві обставини підтверджуються письмовими доказами.
03.12.2024 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі 373/2070/24 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 27.09.2003 Новоселицькою сільською радою Катеринопільського району Черкаської області (актовий запис № 6).
Згідно договору купівлі-продажу від 05.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хм. міського нотаріального округу Київської області Сіверіною К.В. (реєстр № 250), ОСОБА_4 (продавець) передав у власність ОСОБА_2 (покупець) за плату (ціна продажу 58699 грн) земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 3211000000:01:093:0161) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №25173585 від 05.08.2014 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2014 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 419257832110) площею 0,1000 га з кадастровим номером 3211000000:01:093:0161.
З копії технічного паспорта від 26.07.2024, виготовленого на житловий будинок по АДРЕСА_1 вбачається, що зазначений житловий будинок має загальну площу 146,90 кв.м., з яких: житлова площа - 69,90 кв.м., допоміжна - 77,30 кв.м. 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав за № 393184544 від 02.09.2024 за ОСОБА_2 28.08.2024 зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2997945232040) на житловий будинок садибного типу (загальною площею 146,9 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновків про вартість нерухомого майна, виготовлених суб`єктом оціночної діяльності – ФОП ОСОБА_5 станом на 08.01.2026: ринкова вартість житлового будинку з надвірними та спорудами загальною площею 146,90 кв.м по АДРЕСА_1 , складає 770610,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 3211000000:01:093:0161) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , складає 81160,00 грн.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно ч.1,3,4 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно вимог ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності
подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути
спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму
спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар
доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того
з подружжя, який її спростовує (постанова ВП ВС у справі №372/504/17 від 27.11.2018).
Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати КЦС у постанові №308/13952/14-ц від 11.12.2019 виснував, що за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.
За загальним правилом ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.
Судома встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 під час зареєстрованого шлюбу за оплатним договором купівлі-продажу від 05.08.2014 придбали земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 3211000000:01:093:0161) за адресою: АДРЕСА_1 та спільними зусиллями за спільні кошти побудували на цій земельній ділянці житловий будинок, загальною площею 146,90 кв.м, який уведено в експлуатацію 28.08.2024. Право власності на вищевказане нерухоме майно за домовленістю сторін було зареєстроване під час шлюбу за відповідачем. 
Таким чином, встановивши, що житловий будинок та земельна ділянка є об`єктами спільної сумісної власності колишнього подружжя, враховуючи визнання позову відповідачем, виходячи з презумпції рівності часток кожного із сторін у відповідному нерухомому майні, суд дійшов висновку, що спільне майно сторін, підлягає поділу між ними шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами та 1/2 частку присадибної земельної ділянки. 
Отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат судом не здійснювався, у зв`язку з заявою яка просила залишити їх за собою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 146,9 кв.м., господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 3211000000:01:093:0161) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя А.О. Залеська