1	Справа № 335/10842/25  2/335/441/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Печерей О.С., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя звернувся представник ТОВ «Коллект центр» з позовом до ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами у розмірі 100 920,77 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4555954, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 10 700,00 грн.
28.12.2021 було укладено договір № 28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4555954.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4555954.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4555954 .
Крім того, 09.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75816216, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн.
22.02.2022 було укладено договір № 22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75816216.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75816216.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 75816216.
Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість в розмірі 100 920,77 грн., з яких: 50 327,14 грн. за договором №4555954 від 14.07.2021 року, 50 593,63 грн. - за договором №75816216 від 09.07.2021 року.
Враховуючи, що відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 04.11.2025 позовну заяву ТОВ «Коллект центр» прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання з повідомленням сторін.
25.12.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вважає позовні вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення посилаючись на наступне. Матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання первісних кредитором умов договору, щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платежу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підверджуючи належність електронного платіжного засобу, реквізити якого не зазначені у тексті Договору, саме відповідачеві. Додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Крім того, вважає, що сума заборгованості по відсотках, нарахована з порушенням вимог законності, оскільки, відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом» поза межами строку, на який надається таким кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимним. Також, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
30.12.2025 до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі, вважає, що кредитні договори укладені у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Зазначає, що ТОВ «МІЛОАН » не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена платіжною системою «LiqPay» на підставі укладеного між сторонами договору. Також, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не є банком абр фінансовою установою, яка має здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена платіжною організацією «Фінансова компанія «Фінекспрес» на підставі укладеного договору. Зокрема, небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення випискам по картковим рахунках відповідача. Твердження відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів, тощо не заслуговують на увагу. Вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти на укладення договорів в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. Період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договорі. Враховуючи, правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період в межах строк кредитування, зазначеного в Кредитному договорі. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал» та, в свою чергу від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача прав вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем. Дані договори факторингу не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними і відповідають волі сторін а чинному законодавству. Таким чином ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Разом з тим, 30.12.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, за яким представник просить суд поновити строк для подання клопотання про витребування доказів; витребувати у Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (Код ЄДРПОУ 14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д): ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 15 000.00 грн., які 09.07.2021 року та у сумі 10 700.00 грн., які 14.07.2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період 09.07.2021 по 19.07.2021 року; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період із 09.07.2021 по 19.07.2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Ухвалою суду від 05.01.2026 року позивачу поновлено строк на подання клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - адвоката Ткаченко М.М. про витребування доказів задоволено. 
08.01.2026 року від представника відповідача надійшли заперечення відповідно до яких матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачеві ОСОБА_1 . Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2040/20). Оскільки до позову не долучено жодного із цих документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер, не надано жодного первинного документа, який би підтверджував, що первісним кредитором виконані зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Просить у задоволенні позову відмовити.
02.02.2026 від Акціонерного банку «Приватбанк» надійшли витребувана судом інформація.
У судове засідання 25.05.2026 року учасники процесу не з`явилися, позивачем надана заява щодо розгляду справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного вище Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 09.07.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 75816216, на підставі якого відповідачу видано позику в сумі 15 000 грн., строком на 30 днів.
Згідно п. 1 договору, ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалося передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договором строк, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату проценти від суми позики. 
Згідно з п.2. вказаного договору позики, сума позики 15000 грн. (пп.2.1.); строк позики 30 днів (пп.2.2.); процентна ставка 1,99% (фіксована) (пп.2.3.); дата надання позики 09.07.2021 року; дата повернення позики 08.08.2021 року; денна процентна ставка/день 0,70%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%; орієнтовна загальна вартість позики 18134,25 грн.
Пунктом 4 договору передбачено, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі (п.5.2. Договору).
Згідно п.5.5. договору, позичальник розуміє та погоджується, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості.
Пунктом 12 договору встановлено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики, підписавши його шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором «lkQQ2el6Fh», тобто договір укладено у порядку Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток №1 до договору) відповідач повинен повернути суму кредиту у розмірі 15 000 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 3 134.25 грн., а всього 18 134,25 грн.
Як вбачається з довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» вих. №КД-000052613/ТНПП від 19.09.2025 року, компанія підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції: 09.07.2021 року, номер платежу b5428b87-7f9e-4ec0-90d8-ead5c6a3bcdc, сума 15000 грн., отримувач ОСОБА_1 ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
Відповідно до інформації, отриманої від АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду на ім`я ОСОБА_1 імітовано банківську картку № НОМЕР_4 , фінансовий номер ( НОМЕР_5 ), 09.07.2021 на зазначений рахунок відбулося зарахування 15 000 грн. Номер телефону НОМЕР_6 фінансовим телефоном ОСОБА_1 . Додаток виписка по рахунку.
Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, користувалася отриманими грошовими коштами, однак свої зобов`язання виконував неналежним чином, що привело до утворення заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості, виготовленого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 22.02.2022 року, заборгованість за договором позики №75816216 від 09.07.2021 року складає 50 591,17 грн., з яких 15 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 35 591,17 грн. заборгованість по процентам.
Крім того, 14.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4555954 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п .1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.1.1.)
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору сума кредиту становить 10 700,00 грн.
Згідно з п. 1.3. кредитного договору кредит надається строком на 27 днів з 14.07.2021 року (строк кредитування).
Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.08.2021 року.
Підпунктом 1.5.1 пункту 1.5 договору передбачено, що комісія за надання кредиту складає 823,90 грн., яка нараховується за ставкою 7,70 вісотків від суми кредиту одноразово.
Як вбачається з п. 1.5.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом: 2527,88 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Порядок сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом визначений п.п. 2.2.1. 2.2.2. договору про споживчий кредит.
Відповідно до п. 2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Згідно з п. 2.3.2 Розділу 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору. Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особовому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення.
Відповідно до п.п. 2.4.1. договору про споживчий кредит, відповідач зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п.п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.
Згідно з п.п. 6.1. договору про споживчий кредит, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті відповідача, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системи Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Відповідно до п.п. 6.2. договору про споживчий кредит, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).
Як зазначено у п.п. 7.1. договору про споживчий кредит, цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та № 2) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно з Правилами та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. цього договору/
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення анкети-заяви на кредит №4555954 на сайті, тобто договір укладено у порядку Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з довідкою про ідентифікацію, ОСОБА_1 , 11.11.1991, з яким укладено договір № 4555954 від 14.07.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): W86052 від 14/07/2021, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - НОМЕР_8
Як вбачається з квитанції АТ КБ «ПриватБанк», 14.07.2021 року через систему LIQPAY була проведена операція по переказу коштів в розмірі 10 700,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_7 (ID платіж:1705494245).
Відповідно до інформації, отриманої від АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду на ім`я ОСОБА_1 імітовано банківську картку № НОМЕР_4 , фінансовий номер ( НОМЕР_5 ), 14.07.2021 на зазначений рахунок відбулося зарахування 10 700 грн. Номер телефону НОМЕР_6 фінансовим телефоном ОСОБА_1 . Додаток виписка по рахунку.
Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, користувалася отриманими грошовими коштами, однак свої зобов`язання виконував неналежним чином, що привело до утворення заборгованості.
Згідно з відомостями ТОВ «МІЛОАН», заборгованість за кредитним договором №4555954 складає 30 517,24 грн., з яких 6 831,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 23686,24 грн. заборгованість по процентам.
Суд враховує, що правомірність укладених між сторонами Договору позики та кредитного договору як правочинів ким-небудь із сторін не оспорені, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання. 
Як встановлено вище відповідачу надано кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки і на умовах, передбачених цими договорами.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
28.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН » та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, та акту приймання-передачі реєстру боржників ТОВ «МІЛОАН » відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №4555954 від 09.07.2021 року.
22.02.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами в тому числі за договором №75816216 від 14.07.2021 року.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перешли обов`язки боржників або зобов`язані виконувати обов`язки боржників, за договором позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (п. 2.1.). Право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (п. 5.2.).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023 року та реєстру боржників до договору №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 75816216 від 09.07.2021 року та кредитним договором № 4555954 від 14.07.2021 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Водночас, як свідчать матеріали справи, що відповідач прийняті на себе зобов`язання зі сплати основного боргу по тілу кредиту (позики) та відсотків за користування кредитом (позикою) належним чином не виконав, внаслідок чого за останнім обліковується заборгованість за наведеними вище договорами.
Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості Договором позики №75816216, заборгованість відповідача становить 50 593,63 грн., з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 35 591,17 грн. - заборгованість за процентами нарахованими на дату відступлення права вимоги, нараховані 3% річних - 2,46 грн. 
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №4555954 від 14.07.2021 року станом на 09.10.2025 року, заборгованість відповідача становить 50 327,14 грн., з яких: 6831,00 грн. заборгованість за кредитом; 43 496,14 грн. заборгованість за процентами нарахованими на дату відступлення права вимоги.
Факт наявності наведеної вище заборгованості по сумі основного боргу в розмірі 6831,00 грн. за договором про споживчий кредит №4555954 від 14.07.2021 та в сумі 15 000 грн за договором позики від 09.07.2021 № 75816216 підтверджується вищенаведеними доказами й не надано відповідачем доказів в спростування наведеного.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 загальної суми основного боргу в розмірі 6 831,00 грн. за договором про споживчий кредит №4555954 від 14.07.2021 та в розмірі 15 000 грн за договором позики від 09.07.2021 № 75816216 є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
Водночас, розглянувши вимоги позивача про стягнення 43496,14 грн. нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит від 14.07.2021 № 4555954 та 35591,17 грн. нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги за договором позики від 09.07.2021 № 75816216, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1.1. договору про споживчий кредит від 14.07.2021 № 4555954, Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін.
Пунктом 1.4. договору від 14.07.2021 № 4555954 визначено, що термін (дата) повернення кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 10.08.2021.
Проценти за користування кредитом: 2527,80 грн, які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. договору від 09.09.2021 № 3679528).
Згідно з п. 2.2.2. договору від 14.07.2021 № 4555954, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється здати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3. договору.
За умовами п. 2.2.3. договору від 14.07.2021 № 4555954, після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.
Продовження вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1. договору від 09.09.2021 № 3679528).
Таким чином, з огляду на викладені вище положення договору про споживчий кредит від 14.07.2021 № 4555954, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено в ході розгляду цієї справи наявність пролонгації вказаного договору, в тому числі із визначенням типу пролонгації обумовленої у договорі на пільгових умовах чи на стандартних (базових) умовах.
Крім того, встановлено, що пунктами 2.2., 2.3. договору позики від 09.07.2021 №75816216, сторони узгодили строк позики 30 днів до 08.08.2021 та у додатку № 1 розмір відсотків за користування кредитом в сумі 3134,25 грн.
У постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст.625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної норми закону такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження №61-19719св21) зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.
Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 27 днів та 30 днів, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нараховувати непропорційно велику суму компенсації.
Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відтак, нарахування процентів за користування позикою та кредитом за договорами відповідно повинно здійснюватись в межах строку кредитування і орієнтовний строк повернення кредиту, тобто за договором № 75816216 від 09.07.2021 -30 днів, за договором № 4555954 від 14.07.2021- 27 днів.
З огляду на викладене, враховуючи, що нарахування відсотків за користування позикою та кредитом необхідно здійснювати в межах строку дії договорів, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 3134,25 грн. відсотків за користування позикою за договором позики від 09.07.2021 № 75816216 та відсотків за користування кредитом в розмірі 2527,88 за договором про споживчий кредит від 14.07.2021 № 4555954.
У задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом (позикою) судом відмовляється у зв`язку з безпідставністю.
Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 2,46 грн. 3% річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 за договором позики від 09.07.2021 № 75816216.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Проте, позивачем не враховано положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022 та з 25.11.2020 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Позивач звернувся з даним позовом до суду 31.10.2025, тобто більш ніж через два роки після дня завершення дії карантину.
Тому, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у сумі 2,46 грн є безпідставними, оскільки не відповідають приписам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та не підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами Договору позики №75816216 від 09.07.2021 року та Договору про споживчий кредит №4555954 від 14.07.2021 року, отримання за їх умовами грошових коштів, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору та наявність, у зв`язку з цим, заборгованості перед позивачем, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за Договором позики №75816216 від 09.07.2021 року у розмірі 18 134,25 грн., з яких: 15 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3134,25 грн. - заборгованість за відсотками та за Договором про споживчий кредит №4555954 від 14.07.2021 року у розмірі 9358,88 грн., з яких: 6831,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2527,88 грн. - заборгованість за відсотками.
В іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.
Крім того, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем до позовної заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги № 671 від 01.09.2025; витяг з Акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025.
01 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Пунктом 4.3 договору про надання правової допомоги передбачено, що факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги, який готується Адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога.
01.09.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» підписано заявку на надання юридичної допомоги № 231 за умовами якої адвокатське об`єднання здійснює правові (юридичні) послуги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів 2 години, вартість 2000 грн. за 1 годину; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 години, вартість 3 000,00 грн. за 1 годину, підготовка пропозицій 3 години вартість 2000,00 грн. за годину, а всього 25 000 грн.
З Витягу з Акту № 14 про надання юридичної допомоги, який складено 30.09.2025, вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» походили надання наступних правових послуг адвокатським об`єднанням клієнту: надання усної консультації з вивченням документів 2 години, вартість 4 000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 години, вартість 12 000,00 грн., підготовка пропозицій 3 години вартість 6000, 00 грн, а всього 25,000 грн.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі N 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на значно завищену суму витрат на професійну правничу допомогу, яку заявляє позивач.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності), необхідного часу виконання робіт, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у зв`язку з неспівмірністю, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. не відповідають критерію необхідності, виправданості, не є співмірними складності даної справи, є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розміру до 5000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з викладеним, судом покладаються на відповідача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в розмірі 1362,11 грн витрат на професійну правничу та 659,92 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість на загальну суму 27 493 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто три) грн. 13 коп., з яких:
-за Договором позики №75816216 від 09.07.2021 року у розмірі 18 134,25 грн., з яких: 15 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3134,25 грн. - заборгованість за відсотками;
- за Договором про споживчий кредит №4555954 від 14.07.2021 року у розмірі 9358,88 грн., з яких: 6831,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2527,88 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" судовий збір у розмірі 659 (шістост п`ятдесят дев`ять) грн. 92 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 11 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 04 червня 2026 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Новасардова