Справа № 182/3214/25 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П. 
Провадження № 22-ц/811/3520/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року м. Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Хоцяновича О.В.,
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 , 
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, 

встановив:
27.05.2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі виконавчого листа №442/8859/23, виданого 21.05.2024 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , – з 1/2 частини до 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця; виконавчий лист №442/8859/23, виданий 21.05.2024 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 07.12.2023 року, – відкликати.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 18.11.2013 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року. 
У шлюбі в сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До ухвалення рішення про розірвання шлюбу, 07.12.2023 року відповідачка звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 07.12.2023 року.
На підставі цього рішення суду видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання у Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавче провадження №75112583.
Позивач зазначав, що розмір стягуваних з нього аліментів є занадто завищеним на двох дітей, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, у зв`язку з чим відповідачка пред`явила вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що розмір стягуваних аліментів ставить позивача в незручне становище, оскільки половина його заробітку стягується на утримання дітей, просив зменшити розмір аліментів до 1/3 частини від усіх видів його заробітку.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2025 року позов задоволено.
Зменшено розмір аліментів, визначених рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2024 року у справі №442/8859/23, змінивши з 1/2 частини на 1/3 частину.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач не надав суду жодного аргументованого доказу на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема, жодної медичної довідки, що він лікується і потребує лікування на даний час, жодної довідки про зміну розміру забезпечення (доходу) та жодних інших підстав.
Наголошує, що позивач покликається виключно на той факт, що стягнення аліментів ставить його в незручне становище.
Додає, що 1/3 частка доходу платника аліментів, згідно норм Сімейного кодексу (далі – СК) України – це мінімальний розмір аліментів на двох дітей, проте, закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів, суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, та 1/3 частки від доходу на двох дітей, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, якими суд не обмежений з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. 
Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нa двох дітей обов`язково має стягуватися 1/3 частка доходу батька, не врахувавши положення чинного законодавства та усталеної судової практики Верховного Суду.
Додає, що при ухваленні рішення суд зобов`язаний виходити з принципу найкращих інтересів дитини, а не формальних меж, тому з огляду на матеріальне становище батька (стабільний дохід, служба в ЗСУ, високий рівень грошового забезпечення) та потреби дітей, є всі підстави для збереження частки аліментів, визначених первинним рішенням суду.
Вказує, що дітям потрібні численні витрати на повноцінне харчування, одяг, ліки, витрати на підручники, репетиторів, оплату гуртків, проїзду, комунальних послуг, повноцінний духовний та фізичний розвиток, окрім того, вона з дітьми є внутрішньо переміщеними особами, відтак, їм необхідні кошти на оренду житла та інше. 
Наголошує, що під час визначення розміру аліментів суд повинен звернути увагу на життєві обставини учасників справи, потреби дитини, для якої призначаються аліменти, також брати до уваги матеріальний статус відповідача, наявність інших неповнолітніх дітей, осіб на утриманні, похилих батьків, вагітної непрацюючої дружини. 
Зауважує, що позивач не вказує жодних причин, які б були підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки його матеріальний і сімейний стан не змінився. 
28.01.2026 року позивач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта, зазначаючи, що в даній справі наявні підстави для зменшення розміру аліментів у розумінні статті 192 СК України, оскільки він проходить військову службу в Збройних Силах України, під час виконання бойових завдань на передових позиціях отримав тяжке поранення хребта, внаслідок чого його стан здоров`я істотно погіршився, що також підтверджено належними доказами. 
В судове засідання апеляційного суду 26.05.2026 року сторони з`явилися. 
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 02.06.2026 року о 12:50.
Заслухавши пояснення відповідачки в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року шлюб між сторонами розірвано.
Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2024 року у справі №442/8869/23, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 07.12.2023 року.
На підставі цього рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №442/8859/23 від 21.05.2024 року.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №6155 від 29.04.2025 року, солдат ОСОБА_3 дійсно в період з 15.02.2024 року по 05.12.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до довідки №699 від 03.05.2025 року, солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України №986 від 07.12.2024 року, солдат ОСОБА_3 15.12.2024 року одержав вибухову травму. Забій грудної клітки на рівні грудини, праворуч. Забій спини на рівні 9-12 грудних хребтів. Гемодинамічно стабільний. За обставин: під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини, поблизу населеного пункту Новооленівка Донецької області, внаслідок ворожого скиду FPV дрону.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного головним державним виконавцем Дрогобицького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матіїшин А.Я. від 27.02.2025 року, з січня 2024 по вересень 2024 року заробітна плата ОСОБА_3 складала від 80185 грн. 66 коп. до 172312 грн. 60 коп., відповідно, з нього стягувались аліменти в розмірі від 40092 грн. 85 коп. до 86156 грн. 30 коп., що значно перевищувало прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. З жовтня 2024 року по лютий 2025 року дохід позивача зменшився до 10728 грн., що свідчить про значні зміни в його матеріальному становищі в бік погіршення.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав тяжке поранення під час виконання бойового завдання, у зв`язку з чим проходив лікування, що безумовно вказує на погіршення його здоров`я і, відповідно до ч.1 ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.
Такий висновок в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10 вересня 2025 року в справі №553/3760/24 (провадження №61-8189св25).
Також, з довідки про заборгованість по сплаті аліментів вбачається зменшення розміру доходу позивача, що свідчить про погіршення його матеріального становища.
Таким чином, за встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов законного та обгрунтованого висновку про наявність визначених ч.1 ст.192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів.
Окрім того, представник позивача повідомив у судовому засіданні, що на час розгляду справи в апеляційному суді у позивача змінився сімейний стан, а саме, він одружився і у нього народилася третя дитина в іншому шлюбі, що не заперечується й самою відповідачкою, відтак, вказана обставина є самостійною підставою для зміни (зменшення) раніше визначеного за рішенням суду розміру аліментів.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 02 червня 2026 року.

Головуючий        С.М. Бойко

Судді:         С.М. Копняк

А.В. Ніткевич