Справа № 727/3625/26 
Провадження № 2/727/1671/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Заверусі Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом Комунального підприємства «Чернівціводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, -

встановив:

Короткий зміст позовної заяви та її доводи
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що він надає послуги водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 є абонентом КП «Чернівціводоканал» та відповідно до витягу інформації з Державного реєстру речових прав Відповідач є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» 01 травня 2022 року на офіційному веб-сайті опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів власників (співвласників, користувачів) житлових не житлових приміщень, інших об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку, а також для власників (користувачів) індивідуальних (садибних) будинків. Вказав, що згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Нарахування за спожиті послуги здійснювалось відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690.
Зазначає, що оскільки, лічильник METRON №1779314 не був повірений з 2007 року, та споживач не звертався до КП «Чернівціводоканал» з заявою про розпломбування лічильника для проведення його повірки, то відповідно до п. 3 «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальних господарств України №315 від 22.11.2018: для розподілу не приймаються показання лічильника, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.
У разі невиконання повірки подальші нарахування здійснюються згідно норм споживання або, за наявності, з врахування комерційного (будинкового) приладу обліку.
Вказує, що відповідач не вносив платежі за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а також послуги за абонентське обслуговування.
Також зазначає, що в результаті несплати за надані послуги, за період з 01.06.2022 по 28.02.2026 р.р. у відповідача, станом на 12.03ю2026 р. виникла заборгованість перед КП «Чернівціводоканал» в сумі 4043,23 грн.
Щодо строку, за який стягується заборгованість і позовної давності, посилається на карантин, який введений з 12 березня 2020 року та воєнний стан з 24 лютого 2022 року.
У зв`язку з цим просила стягнути з відповідача вказану заборгованість у сумі 4043,23 грн. та судові витрати в сумі 3328,00 грн. 
Рух справи в суді
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. 
Відповідно до ст. 274 ч.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2026 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Узагальнені доводи та заперечення учасників справи.
Відповідачем ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому просила відмовити у його задоволенні. Вказувала, що саме по собі оприлюднення позивачем публічного індивідуального договору не свідчить про виникнення між сторонами договірних правовідносин, оскільки вона не подавала заяву про приєднання до такого договору, не здійснювала оплату за послуги та фактично ними не користувалася. На її думку, позивачем не доведено ні факту укладення договору, ні належного приєднання до його умов, ні факту надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.
Також відповідач зазначила, що станом на дату набрання чинності публічним договором її квартира фактично не була підключена до мереж централізованого водопостачання, оскільки труба подачі води була відрізана та заглушена, у зв`язку з чим споживання послуг було технічно неможливим. Посилалася на акт, складений ПП «Регіон Центр», відповідно до якого водопостачання до квартири відсутнє, а також зазначала, що водопостачання було припинено ще у лютому 2022 року через аварійну ситуацію. Крім того, вказувала, що після пожежі, яка сталася у 2006 році, квартира є непридатною для проживання та фактично не використовується, що підтверджується актом про непроживання.
Крім того, відповідач зазначила, що позивач не надав жодних належних доказів, які б спростовували наведені нею обставини, хоча відповідно до вимог процесуального закону саме на позивача покладається обов`язок доведення підстав заявлених вимог. Також звертала увагу суду, що аналогічні обставини вже були предметом судового розгляду під час скасування судових наказів, виданих за заявами КП «Чернівціводоканал» та ПП «Регіон-Центр», а тому вважала, що за відсутності договірних правовідносин, фактичного надання та споживання послуг підстави для задоволення позову відсутні. 
Представник позивача у відповіді на відзив зазначила, що між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки типовий індивідуальний договір вважається укладеним шляхом приєднання, а відповідач не зверталась із запереченнями щодо його укладення чи із заявою про відмову від отримання послуг. Також позивач вказала, що будинок, у якому розташована квартира відповідача, підключений до централізованих мереж водопостачання та водовідведення і має технічну можливість отримувати відповідні послуги. Доказів належного відключення квартири від мереж відповідачем не надано, а долучений акт лише містить посилання на пояснення власниці приміщення та не підтверджує фактичного відключення. Крім того, відповідач не зверталась до позивача із заявою про опломбування запірної арматури чи оформлення відключення у встановленому порядку. Представник позивача наголосила, що сам факт непроживання відповідача у квартирі не звільняє її як власника від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги та плату за абонентське обслуговування, яка нараховується у фіксованому розмірі на особовий рахунок незалежно від кількості мешканців чи фактичного споживання послуг. Окрім цього, зазначила, що відповідач не повідомляла підприємство про свою тривалу відсутність та не подавала відповідної заяви з підтвердними документами, необхідними для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання. З огляду на викладене, просила суд задовольнити позовні вимоги.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначила, що позивач не спростував викладених нею у відзиві обставин та не надав належних і допустимих доказів фактичного надання послуг саме до належної їй квартири. На її думку, доводи позивача зводяться до загальних посилань на законодавство та здійснені ним нарахування, які самі по собі не підтверджують виникнення обов`язку зі сплати заявленої заборгованості. Відповідач також вказала, що позивач не довів факту технічного підключення квартири до мереж водопостачання та водовідведення у спірний період, не спростував наданих нею доказів щодо відсутності водопостачання, а також не підтвердив існування договірних правовідносин між сторонами. Крім того, відповідач послалася на надані нею докази щодо технічного стану квартири, непроживання у ній та перебування за межами України, які, на її переконання, підтверджують відсутність фактичного користування житлом і споживання комунальних послуг. З огляду на викладене, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
У додаткових поясненнях позивач зазначила, що складовою нарахованої заборгованості є плата за абонентське обслуговування, яка нараховується окремо та підлягає сплаті незалежно від фактичного споживання послуг, а її розрахунок міститься у матеріалах справи. Також позивач вказала, що відповідач не зверталася із заявами про тимчасову відсутність, зміну кількості осіб, які проживають у квартирі, або про припинення надання послуг, а тому не скористалася передбаченим порядком звільнення від їх оплати. Крім того, позивач зазначила, що скасування судового наказу не свідчить про відсутність заборгованості, а подані відповідачем документи не підтверджують її безперервне проживання за кордоном у спірний період.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях (на відповідь на відзив).
Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив відповідача на позов та об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11) та не заперечується сторонами.
Відповідно до акту ПП «Регіон-Центр» №24 від 22 квітня 2026 р. ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 , однак з 14.02.2006 року в квартирі ніхто не проживає, про що засвідчують сусіди (а.с. 29).
Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької обласної ради №30 від 15.02.1995 року визначено, що саме КП «Чернівціводоканал» надає абонентам послуги по водопостачанню та водовідведенню (а.с. 12).
29.04.2022 року КП «Чернівціводоканал» видано наказ №107 «Про укладення договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення зі споживачами КП «Чернівціводоканал» за моделями організації договірних відносин» (а.с.14).
30.06.2023 року КП «Чернівціводоканал» видано наказ №165 «Про затвердження плати за абонентське обслуговування для споживачів «КП «Черінівціводоканал» згідно додатку №1 Калькуляція вартості плати за а/о (зв.а.с.15).
Матеріали справи також містять тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по КП «Чернівціводоканал» (а.с. 13), розрахунок розміру плати за абонентське обслуговування КП «Чернівціводоканал», що є додатком до наказу №107 від 29.04.2022 р. (а.с.15) та калькуляцію вартості плати за абонентське обслуговування з 01.08.2023 р. (зв.а.с. 16).
Позивачем КП «Чернівціводоканал» надаються послуги по водопостачанню та водовідведенню за адресою: АДРЕСА_1 та відкрито відповідачу особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення розрахунків.
Відповідно до статті 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплатипослуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.
У правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17 зазначено, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняттяможе бути також у вигляді мовчання.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Встановлено, що Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» 01 травня 2022 року на офіційному веб-сайті опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів власників (співвласників, користувачів) житлових не житлових приміщень, інших об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку, а також для власників (користувачів) індивідуальних (садибних) будинків (а.с. 6-9).
Пунктом 2 Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця https://vodokanal.cv.ua/.
Відповідачем заперечувався факт укладення типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 
Однак, за відсутності відомостей про те, що протягом місяця з дня опублікування Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» у засобі масової інформації проекту договору ОСОБА_1 про свою відмову укласти договір про надання послуг із централізованого водопостачання та водовідведення чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до Комунального підприємства «Чернівціводоканал» у письмовому вигляді не направила, тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла пропозицію Комунального підприємства «Чернівціводоканал» щодо укладення типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Тому, позиція відповідача щодо відсутності договірних відносин спростовується матеріалами справи, вимогами чинного законодавства та положеннями Типового індивідуального договору.
Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначені поняття зокрема: вузол розподільного обліку вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів (п.5 ч1 ст. 1). Згідно абз. 5 п.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. 
Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Для всіх лічильників води установлено міжповірочний інтервал 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями»).
У постанові Верхового Суду від 11 травня 2021 року у справі №215/6483/19 зазначено, що до 28 листопада 2017 року періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, а з 29 листопада 2017 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.
У разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки.
Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.
Так, в матеріалах справи наявна інформація, що лічильник METRON №1779314 не був повірений з 2007 року.
Доказів того, що у спірний період була здійснена повірка лічильника матеріали справи не містять.
У зв`язку з зазначеним нарахування заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення здійснювалось за нормами споживання.
На підтвердження своїх позовних вимог у даній справі позивачем до позовної заяви було долучено розрахунки заборгованості за послуги за централізоване водопостачання та водовідведення, за період з 01.06.2022 року по 31.01.2026 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , згідно з яким заборгованість становить 4043,23 грн. (а.с. 10).
Відповідачем не надано контр-розрахунку та не спростовано наданий розрахунок заборгованості позивачем.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі №176/552/22 зазначено, що: «Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги».
Разом з тим, відповідно до отриманої судом інформації ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та є там зареєстрованою. Інформації про інших зареєстрованих або проживаючих у квартирі осіб, матеріали справи не містять. 
Відповідачем долучено акт про відсутність водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 від 17 квітня 2026 р. ПП «Регіон-Центр», згідно з яким з 2006 р. в квартирі ніхто не проживає. Водопостачання в квартиру здійснюється по пластиковій мережі на вводі через підвальне приміщення. При огляді стану мережі виявлено, що пластикова труба подачі води 25 мм - відрізана та заглушена. Причини відключення водопостачання на квартиру АДРЕСА_3 не встановлена. Зауваження до акта: разом з тим, за інформацією, наданою власницею напівпідвального приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , у якому розташоване ательє « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_2 , відключення водопостачання було здійснено у лютому 2022 року під час ліквідації аварійного витоку води, що виник унаслідок розриву пластикової труби подачі води діаметром 25 мм, якою здійснювалося водопостачання квартири АДРЕСА_3 . Роботи з ліквідації аварійної ситуації були виконані з її ініціативи та за власний рахунок, оскільки витік води завдавав шкоди її майну. Зазначена інформація наведена зі слів вказаної особи та відображає повідомлені нею обставини (а.с. 30). 
Також відповідач на підтвердження неможливості повноцінного використання приміщення протягом часу з моменту набуття квартири у власність долучила до матеріалів справи рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2013 року у справі № 2-195/12, провадження № 2/727/180/13 (а.с. 46-48) та фотографії приміщення (а.с. 49-51).
Крім того, відповідач долучила до матеріалів справи копію закордонного паспорту ОСОБА_3 запис №19741121-00240 (а.с. 44-45), яким відповідач підтверджувала факт не проживання у квартирі.
Положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
За змістом пункту 11 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування», розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з водопостачання та водовідведення виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі.
Відповідно до пункту 6 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
На підставі підпункту 7 пункту 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.
Водночас відповідно до підпункту 11-1 пункту 47 Правил індивідуальний споживача зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.
Разом з тим підпунктом 7 пункту 45, підпунктом 11-1 пункту 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) передбачено вчинення споживачем дій для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку), обов`язок надавати виконавцю у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.
У матеріалах справи відсутні відомості про дотримання ОСОБА_1 умов набуття права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні, звернення до Комунального підприємства «Чернівціводоканал» з відповідною заявою та документального підтвердження.
Таким чином, самі по собі обставини непроживання відповідача у квартирі, її перебування за межами України чи незадовільний технічний стан приміщення не звільняють її від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги.
Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідач зверталась до позивача із заявою про відмову від отримання послуг з надання централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також доказів на підтвердження внесення плати за отримані послуги. Крім того, відповідач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неотримання наданих послуг або ж доказів отримання їх неналежної якості. Доказів того, що позивач не виконує свої обов`язки за адресою відповідача суду теж не надано.
Також суд враховує, що матеріали справи не містять доказів складення Комунальним підприємством «Чернівціводоканал» акта про припинення (обмеження) надання послуг шляхом перекриття водопостачання до квартири відповідача. Натомість наданий відповідачем акт складений ПП «Регіон-Центр» сам по собі не підтверджує припинення позивачем надання послуг та не свідчить про звільнення відповідача від обов`язку їх оплати.
Крім того, посилання відповідача на те, що судом 16.12.2025 року скасовано судовий наказ за заявою КП «Чернівціводоканал» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с.31), суд оцінює критично, оскільки зазначена обставина сама по собі не свідчить про відсутність заборгованості чи безпідставність вимог позивача.
Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу про скасування судового наказу та роз`яснює стягувачу право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.
Таким чином, скасування судового наказу є наслідком реалізації боржником свого процесуального права на заперечення проти безспірних вимог та не є вирішенням спору по суті. При постановленні ухвали про скасування судового наказу суд не досліджує докази, не встановлює наявність чи відсутність заборгованості та не надає оцінки правомірності заявлених вимог.
Саме тому факт скасування судового наказу не має преюдиційного значення для розгляду даної справи та не спростовує доводів позивача про існування заборгованості. Навпаки, законодавець прямо передбачив можливість звернення стягувача після скасування судового наказу з аналогічними вимогами в порядку позовного провадження, де спір вирішується по суті з дослідженням усіх поданих сторонами доказів та наданням їм належної правової оцінки.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача КП «Чернівціводоканал» необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 4043,23 грн., задовольнившипозовні вимоги. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 253, 257, 261, 264, 526, 530, 611, 625 ЦК України, ст.1, 7, 13,16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-284, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» заборгованість по оплаті за послуги у сумі 4043 (чотири тисячі сорок три) гривні 23 коп. на розрахунковий рахунок (р/р НОМЕР_3 у Філії- Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 03361780, ІПН 033617824128). 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Чернівціводоканал» суму сплаченого судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 коп., на розрахунковий рахунок (р/р НОМЕР_3 у Філії- Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 356334, код 03361780, ІПН 033617824128).
З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 07 липня 2026 року.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: