Справа № 127/19643/24
Провадження № 2/127/2729/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
за участю секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 88 кв.м, розташованою по АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 огорожі, згідно висновку судової технічної експертизи. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 9/100 часток будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_2 . Відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року в справі №127/6259/18 було встановлено порядок користування між співвласниками будинковолодіння відповідно до додатку №4 до висновку судової земельно-технічної експертизи, складеного 30 листопада 2020 року. Надалі на підставі рішення 36 сесії Вінницької міської ради 8 скликання від 25 серпня 2023 року йому передано у власність земельну ділянку площею 88 кв.м, кадастровий номер 0510100000:02:016:0305, та в оренду передані земельні ділянки площею 0,0147 га та 0,0067 га.
Позивач вказує, що відповідачка на його земельній ділянці площею 88 кв.м встановлено паркан, що створює перешкоди в користуванні нею. Вказане і стало підставою для звернення до суду.
Надалі, змінивши вимоги, просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 88 кв.м, кадастровий номер 0510100000:02:016:0395, розташованої в АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 : на земельній ділянці 0,75 кв.м частини огорожі, на земельній ділянці площею 0,07 кв.м частини бетонних сходів, на земельній ділянці площею 0,018 кв.м частини бетонного ганку згідно додатку 1 до висновку №785 судової земельно-технічної експертизи, складеного 22 липня 2025 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз».
Відповідач надала відзив на змінені вимоги і вказувала, що співвідношення між земельною ділянкою та частиною споруд, які нібито обмежують користування земельною ділянкою є незначними, що не може впливати на можливість використання земельної ділянки. Вказує, що позивач не довів не можливість вільно користуватися земельною ділянкою. При цьому відмічає, що ганок та сходи були зведені 19 років тому, є частиною її будинковолодіння, без яких неможливо безпечний та зручний доступ, а їх знесення призведе до непропорційного втручання у право мирного володіння та користування власністю. Звертає увагу, що навіть якщо їх елементи виходять за межі її земельної ділянки, вони займають вкрай незначну площу і не позбавляють позивача повноцінно користуватися земельною ділянкою. Зведення ж огорожі проводилося в присутності позивача та зауважень від нього не надходило, тому теперішні вимоги є необґрунтованими. З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позову.
Позивач правом на відповідь на відзив не скористався.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2024 року витребувано докази, призначена земельно-технічна експертиза та зупинене провадження в справі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2025 року поновлене провадження в справі для розгляду клопотання експерта.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року витребувано інвентаризаційну справу та зупинене провадження.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року поновлене провадження в справі та призначене підготовче засідання.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року (із занесенням до протоколу судового засідання без винесення окремого процесуального документа) прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2026 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті.
Сторони намагалися врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди як в підготовчому засіданні, так і під час розгляду справи по суті, однак згоди не досягли.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та стягнути судовий збір та інші судові витрати, докази щодо яких будуть надані у встановлені строки.
Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником 9/10 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 (рішення третейського суду від 02 серпня 2006 року; договір дарування від 30 березня 1970 року, посвідчений старшим нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі №2-47, факт належності якого ОСОБА_1 встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2024 року в справі №127/704/24, довідка КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 16 червня 2016 року №2768).
Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року в справі №127/6259/18 між співвласниками цього будинковолодіння був встановлений порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 30 листопада 2020 року №531 та, зокрема ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку, площею 504 кв.м, позначену на схемі жовтим кольором, ОСОБА_1 - земельну ділянку, площею 302 кв.м, позначену на схемі зеленим кольором, земельну ділянку площею 156 кв.м, позначену на схемі зеленим в клітинку кольором виділено в спільне користування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Відповідно до рішення 36 сесії Вінницької міської ради 8 скликання від 25 серпня 2023 року №1822 ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 в межах існуючого будинковолодіння (розташовані об`єкти нерухомого майна) згідно технічної документації та порядку користування, встановленого рішенням Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, передано безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0088 га, кадастровий номер 0510100000:02:016:0305, а земельні ділянки площею 0,0147 га, кадастровий номер 0510100000:02:016:0302, та площею 0,0067 га, кадастровий номер 0510100000:02:016:0306, що знаходяться в користуванні понад норму безоплатної передачі у власність передано в оренду строком на 4 роки і 10 місяців.
Право власності позивача на вказану земельну ділянку площею 0,0088 га, кадастровий номер 0510100000:02:016:0305, та право користування позивача земельними ділянками площею 0,0147 га, кадастровий номер 0510100000:02:016:0302, та площею 0,0067 га, кадастровий номер 0510100000:02:016:0306, підтверджується витягом з Державного реєстру речових праві від 21 грудня 2023 року, індексний номер 359495904, та договором оренди земельної ділянки від 19 жовтня 2023 року відповідно.
Позивач, звертаючись до суду вказує, що відповідачка на його земельній ділянці площею 88 кв.м встановлено паркан, що створює перешкоди в користуванні нею.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2024 року в справі призначена земельно-технічна експертиза.
Відповідно до висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 22 липня 2025 року №785 у межах земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:016:0305, яка перебуває у власності ОСОБА_1 розташований паркан із металевого профілю, частина бетонних сходів та частина бетонного ганку. Площа земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:016:0305, яка не перебуває у фактичному користування ОСОБА_1 становить 0,75 кв.м із зовнішніми розмірами по периметру від т. А: 2,43 м, 0,13 м, 1,38 м, 1,39 м, площа земельної ділянки, яку займають бетонні сходи - 0,07 кв.м, площа земельної ділянки, яку займає бетонний ганок - 0,18 кв.м.
Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Згідно зі статтею 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт "б" частини третьої статті 152 ЗК України).
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЦК України).
Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").
Як установлено судом позивачу належить на праві власності земельна ділянка площею 88 кв.м.
Водночас, відповідно до висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 22 липня 2025 року №785, частина огорожі, бетонного ганку зі сходами відповідача розташовані в межах земельної ділянки позивача.
Вказаний висновок відповідачем належними та допустимими доказами не спростований.
Таким чином судом встановлений факт порушення права власності позивача на належну йому земельну ділянку шляхом часткового розміщення на ній об`єктів відповідача та не можливість використання позивачем цієї земельної ділянки, зайнятої відповідачем.
Заперечуючи щодо позову, відповідач вказує на незначну площу та порушення принципу пропорційності.
Суд враховує, що принцип пропорційності підлягає застосуванні під час вирішення спору про усунення перешкод в користуванні майном. Водночас саме по собі посилання на незначний розмір самовільно зайнятої земельної ділянки не може легалізувати триваюче порушення права власності іншої особи, в даному випадку позивача.
При цьому суд враховує, що порядок користування земельною ділянкою між сторонами був встановлений судом і в межах вказаного порядку особи реалізували своє право на приватизацію земельної ділянки та набули право власності, яке підлягає захисту.
Водночас, суд бере до уваги, що бетонний ганок та сходи примикають до прибудови відповідача, яка не введена в експлуатацію та має ознаки самочинного будівництва. Як слідує з варіанту №2 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 30 листопада 2020 року №531 (за яким встановлювався порядок користування земельною ділянкою між співвласниками) прибудова відповідача (літ а6) збудована самовільно. Доказів, які б спростували вказане, відповідач не надала.
Відтак відповідач не може розраховувати на такий самий рівень захисту права щодо об`єкта, створеного з порушенням вимог містобудівного та земельного законодавства, як щодо законного збудованого майна.
Щодо твердження відповідача про їх зведення 19 років тому, то як слідує із зображень, відображених в висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 22 липня 2025 року №785, їх ( бетонного ганку та сходів) упорядкування відбулося після встановлення порядку користування земельної ділянкою між співвласниками ( малюнок 6 - бетонний ганок із сходами станом на 22 лютого 2019 року, та малюнки 7, 8). В цей же час була встановлена відповідачем і огорожа. Водночас, навіть якби це відбулося і раніше, це не узаконило б право відповідача на використання земельної ділянки позивача.
Відповідач, заперечуючи щодо позову, фактично просить узаконити самовільне зайняття чужої земельної ділянки через незначну площу порушення, що суперечить змісту права власності. Сам факт незначної площі не усуває порушення права власності позивача, оскільки порушення є триваючим та існує на момент розгляду справи.
Крім того матеріалами справи не підтверджено неможливість перенесення (перебудови) огорожі та частини бетонного ганку зі сходами у межі земельної ділянки відповідача або те, що виконання такого обов`язку покладе надмірний та непропорційний тягар. Відповідач не довів неможливості усунення порушення менш обтяжливим способом та не надав доказів надмірного покладення на нього тягара порівняно з порушенням права власності позивача.
Натомість позивач повністю позбавлений можливістю вільно користуватися частиною належної йому земельної ділянки, яка зайнята відповідачем. При цьому власник не зобов`язаний миритися з перебуванням на його землі чужих споруд лише тому, що їх демонтаж створить незручності для порушника. 
Втручання у право відповідача виправдане необхідністю відновлення права власності позивача на земельну ділянку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу частини огорожі, бетонного ганку та сходів, які розміщені в межах земельної ділянки позивача, є належними та ефективним способом захисту позивача, а втручання в майнові права відповідача відповідає легітимній меті - захисту права власності позивача та є пропорційним.
Натомість відмова у задоволенні позову фактично означала б примусове обмеження права власника земельної ділянки та узаконення постійного використання відповідачем частини земельної ділянки позивача, якого б розміру вона не була, без правових підстав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст.141 ЦПК України.
Зважаючи на задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. Щодо інших витрат, то суд враховує повідомлення сторони позивача, що докази в їх підтвердження будуть надані суду в установлені строки.
На підставі викладеного, керуючись ст.15, 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 81, 90, 152, 212 ЗК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 88 кв.м. кадастровий номер 0510100000:02:016:0395, розташованої в АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 :
-на земельній ділянці 0,75 кв.м частини огорожі,
-на земельній ділянці площею 0,07 кв.м частини бетонних сходів,
-на земельній ділянці площею 0,018 кв.м частини бетонного ганку,
згідно додатку 1 до висновку №785 судової земельно-технічної експертизи, складеного 22 липня 2025 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз».
Додаток 1 до висновку №785 судової земельно-технічної експертизи, складеного 22 липня 2025 року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», є невід`ємною частиною рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 19.06.2026.

Суддя: