ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6899/25	

Головуючий суддя І інстанції – Стрельнікова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в адміністративній справі №280/6899/25 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Приватного підприємства «АВТОСВІТ» про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг, - 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом Приватного підприємства «АВТОСВІТ», в якому просило накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в АТ «Райффайзен банк» (МФО 300335) - рахунок № НОМЕР_1 (валюта рахунку: українська гривня); в АТ «СЕНС БАНК» (МФО 300346) - рахунок № НОМЕР_2 (валюта рахунку: українська гривня); в АТ «СЕНС БАНК» (МФО 300346) - рахунок № НОМЕР_3 (валюта рахунку: українська гривня); в Казначействі України (МФО 899998) - рахунок № UA878999980385189000000557142 (валюта рахунку: українська гривня).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Запорізькій області було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідача відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а тому, враховуючи наявність у останнього податкового боргу, звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності є правомірним.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «АВТОСВІТ» (код ЄДРПОУ 31374963) зареєстроване в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності відповідача є роздрібна торгівля б неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11).
Як вбачається із матеріалів справи, за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 50 307,18 грн., з якого: 4,36 грн. - по податку па доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та 50 302,82 грн. по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Податковий борг виник внаслідок проведеної Головним управлінням ДПС у Запорізькій області фактичної перевірки за результатами якої складено акт від 11.09.2023 №5158/08/01/07/09/31374963 та прийняті податкові повідомлення-рішення форми «С» від 06.10.2023 №00045790709, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 49 282,82 грн. та №00045800709, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1 020.00 грн. та внаслідок нарахування пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки у розмірі 4,36 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, але не вручені та повернуті на адресу контролюючого органу.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Так, відповідачу направлено податкову вимогу форми «Ю» №6797-59 від 10.06.2019, яка вручена відповідачу 19.06.2019.
Також, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області вживались заходи, щодо стягнення податкового боргу в судовому порядку.
Так, судом встановлено, що за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2024 по справі №280/3691/24, яке набрало законної сили 20.07.2024 позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області – задоволена. Стягнуто кошти платника податків Приватного підприємства «АВТОСВІТ» (70411, Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Першотравнева, 4; код ЄДРПОУ 31374963) на суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 3 (три) гривні 88 коп., які перерахувати на р/р UА53899998033312934000008431, код платежу 11010100, отримувач: ГУК у Зап.обл./ТГ с. Широке/11010100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк – Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 50 302 (п`ятдесят тисяч триста дві) гривні 82 коп., які перерахувати на р/р UА028999980313090104000008001, код платежу 21080900, отримувач: ГУК у Зап.обл./Запорізька обл./21080900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк – Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп., які перерахувати на р/р UА658999980314040561000008431, код платежу 21081500, отримувач: ГУК у Зап.обл./с.Широке/21081500, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк – Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
На виконання зазначеного судового рішення позивачем направлялись платіжні інструкції до банківських установ, які повернулись без виконання у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках.
Позивач зазначає, що відповідач не має майна, на яке може бути звернуто стягнення, у зв`язку з чим просить накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства «АВТОСВІТ».
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки  допустимий доказ на підтвердження вказаних у підпункті 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України обставин (в частині майна) відсутній.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з п. 94.4, п. 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.
Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
У частинах першій та другій статті 88 Податкового кодексу України вказано, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає:
у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;
у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.
Отже, п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. 
Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
При цьому, відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг або недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу визначається на підставі акта опису майна в податкову заставу.
Як видно з матеріалів справи, податковим органом акт опису майна в податкову заставу на складався, а тому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що допустимий доказ на підтвердження вказаних у підпункті 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України обставин (в частині майна) відсутній.
Що стосується посилань податкового органу на відсутність у відповідача будь-якого майна, на яке може бути звернено стягнення, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з огляду на зміст ст. 89 Податкового кодексу України, податковим органом мав бути складений акт опису майна в податкову заставу, в якому мало бути констатовано відсутність такого майна.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в адміністративній справі №280/6899/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко