Справа № 446/837/26 
Провадження № 3/446/466/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 року м. Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Ляшко О. П., за участі секретаря судового засідання Новосад І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , головного державного інспектора Пенделяк В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.4 ст. 85 КУпАП, якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЛВ №000888 від 11.03.2026, ОСОБА_1 11 березня 2026 року близько 16.30 год проводив вилов риби в річці Західний Буг «Добротвірське водосховище» методом багріння з використанням забороненого знаряддя лову з`єднаними між собою потрійними гачками. Вилов риби не виявлено. Вказаними діями порушив п.п.8 п.2 Розділ IV Правила любительського рибальства.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що із складеним протоколом не згідний та пояснив, що є головою первинної організації рибальства та мисливства, тому добре знає правила рибальства. Вказав, що він мав знаряддя для лову риби, яке не заборонено законом, та на відео видно знаряддя для лову яке має пристрій для вилову риби "грушку", та таке не заборонне привилами рибальства, вилов риби проводив методом закидування вудочки у водойму, заперечує щодо методу багріння, тому з даною постановою не згідний та вважає себе не винним. Крім цього, жодної риби в нього не було вилучено, оскільки такої не було, тому за відсутності належних та допустимих доказів фактичного здійснення вилову риби забороненим знаряддям, об`єктивна сторона складу правопорушення є недоведеною.
Державний інспектор Пенделяк В.В. пояснив, що ним у складі групи проводився рейд на березі Західного Бугу, та був виявлений рибалка ОСОБА_1 , який здійснюва вилов риби з мосту забороненим знаряддям лову та методом багріння. В подальшому було вилучено спінінг та складено протокол за ч.4 ст.85 КУпАП. На відео метод вилову не зафіксований, оскільки камеру було увімкненно пізніше.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи учасників провадженняі, суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення ЛВ №000888 від 11.03.2026 складено відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за здійснення вилову водних біоресурсів забороненим знаряддям лову – в річці Західний Буг «Добротвірське водосховище» методом багріння з використанням забороненого знаряддя лову з`єднаними між собою потрійними гачками.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, шо доводиться шляхом надання доказів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП)
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, але істотних доказів які б підтвердили наявність складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а саме його об`єктивної сторони, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має.
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст.251 КУпАП.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи та підлягає перевірці і оцінці у сукупності з іншими доказами. Обов`язок щодо збирання та подання достатніх доказів покладається на орган (посадову особу), уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 вилову водних біоресурсів саме забороненим способом – методом багріння із застосуванням забороненого знаряддя лову. Долучений до матеріалів справи відеозапис не фіксує факту безпосереднього вилову риби, використання саме ОСОБА_1 заборонених знарядь лову чи добування ним водних біоресурсів. Також у справі відсутні будь-які речові докази незаконного вилову, зокрема вилучена риба, належним чином оформлені фотоматеріали, показання свідків чи інші об`єктивні дані, які б підтверджували викладені у протоколі обставини.
Суд враховує, що ОСОБА_1 послідовно заперечував свою вину, пояснивши, що знаряддя лову, яке перебувало у нього, не є забороненим, а предмет, зафіксований на відеозаписі, не є забороненим знаряддям лову. Вказані пояснення стороною обвинувачення не спростовані.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Критерій «поза розумним сумнівом» роз`яснено Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року в постанові № 750/11509/18.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості, який поширюється і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За відсутності достатніх, належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності беззаперечно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про недоведеність події та складу адміністративного правопорушення.
В силу п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 85, 247, 251, 252, 280, 283- 285 КУпАП, суддя —

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.
Вилучене знаряддя лову - спінінг фірми MASTER з потрійним гачком і катушкою BRAIN , маркований біркою № НОМЕР_1 , який зберігається у Львівському рибоохоронному патрулі, повернути власнику.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.
Повний текст постанови проголошено 29.05.2026 о 16 год 45 хв в залі судових засідань Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області.

Суддя О.П. Ляшко