ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" травня 2026 р.	 	Справа № 916/3958/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх. суду № 2-680/26 від 10.04.2026) Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення, у справі 
за первісним позовом: Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” (67804, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, Ж/М Ульянівка, буд. 1-А; код ЄДРПОУ 23867167), 
до:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 43120,00 грн.

За зустрічним позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
до: Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” (67804, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, Ж/М Ульянівка, буд. 1-А; код ЄДРПОУ 23867167),
про визнання припиненою участі у громадській організації.
За участю представників сторін:
від Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” – не з`явився;
від ОСОБА_1 – не з`явився.
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/3958/25 за позовом Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” до ОСОБА_1 про стягнення 43120,00 грн та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про визнання припиненою участі у громадській організації.
Крім того, ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” в позовній заяві відповідно до вимог ст. 162 ГПК України зазначила, що орієнтовний розмір її витрат на правничу допомогу становить 5000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2026 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” суму боргу зі сплати членських внесків у розмірі 41160,00 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2312,29 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано припиненою участь ОСОБА_1 у Громадській організації “АВТОМОБІЛЬНА СТОЯНКА “ПІВДЕНЬ” з 16 вересня 2025 року. Стягнуто з Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” на користь ОСОБА_1 суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
10 квітня 2026 року до Господарського суду Одеської області від Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №2-680/26), в якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Ухвалою суду від 13.04.2026 постановлено здійснити розгляд заяви Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 2-680/26 від 10.04.2026) впродовж розумного строку. Заяву Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 2-680/26 від 10.04.2026) у справі № 916/3958/25 призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.05.2026 о 10:00 год., із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка сторін у справі в судове засідання не є обов`язковою). Запропоновано ОСОБА_1 в строк до 28.04.2026 подати до суду письмові пояснення щодо заяви Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення.
27 квітня 2026 року до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких заявник просить суд відмовити ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Вказані заперечення ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У призначене судове засідання 07.05.2026 представники сторін не з`явились.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення заяви та явка сторін у справі в судове засідання не була визнана судом обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість здійснити розгляд заяви без участі представників сторін.
У судовому засіданні 07.05.2026 судом ухвалено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Розглянувши заяву ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З матеріалів справи слідує, що представником ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” є адвокат Булгаров Олександр Олександрович.
На підтвердження повноважень адвоката надано Довіреність від 01.08.2025 (т. 1, а.с. 8), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т. 1, а.с. 25).
Матеріалами справи підтверджується, що 11 листопада 2024 року між ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” (надалі – Клієнт) і адвокатом Булгаровим О.О. (надалі – Адвокат) був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги (надалі – Договір).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору предметом цього договору є надання Адвокатом правової допомоги у вигляді представлення (захисту) інтересів Клієнта у господарських судах з питання стягнення заборгованості гр. ОСОБА_1 по сплаті членських внесків, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану правову допомогу на умовах цього договору.
Правова допомога надається Адвокатом у формі: консультацій та роз`яснень з юридичних питань; надання усних та письмових довідок з питань чинного законодавства; складання та подання заяв, скарг та інших процесуальних документів правового характеру; оскарження дій (бездіяльності) учасників (суб`єктів) процесуальної діяльності; участі у судових засіданнях (п. 1.2. Договору).
Відповідно до умов п. 3.1. Договору Клієнт виплачує Адвокату гонорар на підставі Специфікацій до цього Договору, а також відшкодовує витрати, понесені Адвокатом у зв`язку з виконанням робіт за цим договором згідно підтверджуючих документів. Умови виплати гонорару за окремі послуги Адвокату встановлюються у Специфікаціях, які є доповненням до цього Договору та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.2. Договору).
Надалі, 06 жовтня 2025 року між ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” та адвокатом Булгаровим О.О. було оформлено Специфікацію № 3 до Договору про надання правової (правничої) допомоги (надалі – Специфікація).
Відповідно до п. 1 Специфікації вартість надання правової допомоги за позовом ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків у справі № 916/3958/25, яка знаходиться у провадженні Господарського суду Одеської області становить фіксовану суму у розмірі 5000,00 грн за весь період розгляду справи у суді першої інстанції.
За результатами розгляду судом першої інстанції справи, Сторони складаються Акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги (п. 4 Специфікації).
10 квітня 2026 року між адвокатом та клієнтом був оформлений Акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокат передав, а клієнт прийняв надану правову (правничу) допомогу за загальну суму 5000,00 грн.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частин 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 ГПК України.
Відповідно до частин 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження обставин щодо понесення судових витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. 
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне або майбутнє здійснення таких витрат учасником справи.
Поряд з цим у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПУ України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
З доказів наявних в матеріалах справи слідує, що на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, яку надавав адвокат Булгаров О.О., надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги від 11.11.2024, Специфікацію № 3 від 06.10.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги, Акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги, довіреність від 01.08.2025, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю.
Таким чином, з аналізу поданих ГО „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” доказів можна зробити висновок, що заявлені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом справи № 916/3958/25, а тому суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд враховує, що рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2026 первісний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” суму боргу зі сплати членських внесків у розмірі 41160,00 грн.
З врахуванням викладеного, з огляду на часткове задоволення позовних вимог Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ”, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” в частині стягнення 5000,00 грн витрат на правничу допомогу, та відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України стягує з ОСОБА_1 4772,73 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи ОСОБА_1 , викладені ним у заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в частині невизнання задоволених судом вимог заяви, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.
Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення. 
Керуючись ст. ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ” (67804, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, Ж/М Ульянівка, буд. 1-А; код ЄДРПОУ 23867167) 4772,73 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 14.05.2026.

Суддя Нікітенко С.В.