Справа № 522/3814/24
Провадження 2/522/2159/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

24 квітня 2026 року       м. Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Зелінська К.Ю.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву  ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа АТ "Піреус Банк МКБ", про визнання електронних торгів недійсними, про визнання протоколу проведення електронного аукціону недійсними, визнання недійсним акту про проведений електронний аукціон
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа АТ "Піреус Банк МКБ" про визнання електронних торгів недійсними, про визнання протоколу проведення електронного аукціону недійсними, визнання недійсним акту про проведений електронний аукціон.
Обґрунтування позову базується на недотриманні приватним виконавцем вимог законодавства щодо обов`язкового зупинення виконавчих дій за наявності чинної ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року про розстрочення виконання судового рішення у справі № 520/3663/15-ц. Позивачка зазначає, що реалізація її єдиного житла на торгах 14.02.2024 року відбулася всупереч встановленому судом графіку платежів, термін виконання яких на момент проведення аукціону ще не настав, що свідчить про передчасність та незаконність примусової реалізації майна. З огляду на прогалину в Законі України «Про виконавче провадження» щодо наслідків надання розстрочки після відкриття провадження, правова позиція ґрунтується на застосуванні аналогії закону до положень пункту 6 частини 1 статті 34 вказаного Закону, що зобов`язує виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі зміни порядку чи способу виконання рішення. Крім того, позивач обґрунтовує позов наявністю істотних процесуальних порушень, зокрема неналежним повідомленням боржниці про відкриття виконавчого провадження через направлення документів за неактуальною адресою, що позбавило її права на добровільне виконання рішення або завчасне звернення до суду. Позивачка наголошує на ігноруванні виконавцем наданих копій судового акта та поданих заяв про зупинення торгів, що призвело до порушення фундаментального права на житло та власність. Оскільки за своєю правовою природою результати електронних торгів є правочином, їх невідповідність положенням чинного законодавства, зокрема статтям 203 та 215 Цивільного кодексу України, є безумовною підставою для визнання процедури реалізації майна та її результатів недійсними в судовому порядку.
Ухвалою суду від 28.03.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач заперечує проти позову, наголошуючи на правомірності дій приватного виконавця та відсутності порушень процедури реалізації майна. Позиція захисту ґрунтується на тому, що боржниця була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження згідно зі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки копія постанови направлялася за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а факт повернення конверта з відміткою про відсутність адресата, за аналогією з нормами ЦПК України, свідчить про обізнаність сторони. Процедура опису та оцінки квартири відбулася із дотриманням вимог закону: через систематичне ненадання боржницею доступу до приміщення, оцінювачем було проведено зовнішній огляд, що відповідає сталим правовим позиціям Верховного Суду, а об`єктивність визначеної вартості підтверджена позитивною рецензією та відсутністю попиту на майно під час перших двох турів торгів навіть після уцінки.
Щодо доводів про наявність ухвали про розстрочення виконання рішення від 13.02.2024 року, Відповідач зазначає, що ст. 34 профільного Закону містить вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчих дій, серед яких «розстрочення» (на відміну від «відстрочки») відсутнє, що виключає обов`язок виконавця зупиняти провадження. Враховуючи, що боржниця не виконала жодного платежу за графіком розстрочки, а приватний виконавець діяв у межах повноважень з метою дотримання балансу інтересів сторін, правові підстави для скасування результатів аукціону відсутні. Крім того, заперечення зводяться до того, що оскарження оцінки майна чи дій виконавця має здійснюватися в порядку процесуального контролю за виконанням судових рішень і не може бути самостійною підставою для визнання електронних торгів недійсними, якщо не доведено порушень безпосередньо правил проведення аукціону, встановлених Порядком реалізації арештованого майна. Таким чином, торги відбулися за наявності чинного виконавчого документа та за відсутності встановлених законом перешкод, що свідчить про безпідставність позовних вимог.
29.05.2024 року від АТ «Піреус банк МКБ» до суду надійшли пояснення щодо позову в яких зазначають, що доподи позовної заяви є безпідставними, приватний виконавець діяв у повній відповідності до норм чинного законодавства. Також звертають увагу, що примусова реалізація майна поручителя, яке не перебуває в іпотеці під час воєнного стану є законною. Подання даного позову на переконання представника є нічим іншим, як намаганням позивача уникнути відповідальності за невиконання нею своїх зобов`язань перед банком. 
01.07.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 
У відповіді на відзив позивач зазначає, що аргументи відповідача не спростовують фактів незаконної примусової реалізації нерухомого майна, оскільки на момент проведення електронних торгів існувала чинна ухвала Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року про розстрочення виконання судового рішення, що згідно зі статтями 12 та 33 Закону України «Про виконавче провадження» змінює строки та порядок виконання зобов`язання, роблячи продаж майна до настання термінів платежів неправомірним. Позивач наголошує на грубому порушенні процедури визначення вартості майна, передбаченої статтею 57 Закону, вказуючи на несвоєчасне направлення повідомлення про оцінку та відсутність реальних спроб виконавця забезпечити доступ до житла, в якому позивач проживає постійно. Оцінка квартири за характеристиками «під ремонт» без внутрішнього огляду та без врахування її реального стану визнається неякісною та такою, що призвела до реалізації об`єкта за значно заниженою неринковою ціною. Щодо посилань на самостійний порядок оскарження дій виконавця, позивач, спираючись на актуальну практику Верховного Суду, стверджує, що після завершення торгів та переходу права власності до третьої особи саме позовне провадження про визнання торгів недійсними є єдиним ефективним способом захисту, в межах якого суд повинен надати оцінку всім передпродажним діям виконавця. Оскільки відчуження майна через електронний аукціон є за своєю природою правочином, його невідповідність нормам цивільного законодавства та встановленим процедурам реалізації є безумовною підставою для визнання результатів торгів, відповідного протоколу та акта недійсними згідно зі статтями 203 та 215 Цивільного кодексу України.
Ухвалою суду від 10.10.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до розгляду по суті.
30.09.2025 року від ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи щодо позову в якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі. 
У судове засідання призначене на 14.04.2026 року з`явились представник позивача Попова О.А., позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 – адвокат Приходько Д.В., та представник приватного виконавця Колечко Д.М. – адвокат Зауліна О.Г.
Представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Адвокат Зауліна О.Г. заперечувала проти задоволення позов в повному обсязі. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін оголосив дату проголошення вступної та резолютивної частини рішення на 24.04.2026 року.
У судове засідання призначене на 14.04.2026 року з`явився позивач ОСОБА_1 .
Судом встановлено наступні обставини у справі. 
Судом встановлено, що 02.11.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем на підставі заяви стягувача — АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» — було відкрито виконавче провадження №73203227 з виконання виконавчого листа №520/3663/15-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 01.08.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» заборгованості у розмірі 593 740,15 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено боржниці рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, — АДРЕСА_1 , однак конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом встановлено, що у ході примусового виконання рішення приватним виконавцем було виявлено однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 та була набута нею 07.07.2016 за договором купівлі-продажу за 69 940,00 грн. У листопаді–грудні 2023 року приватним виконавцем неодноразово — 06.11.2023, 20.11.2023 та 30.11.2023 — надсилались боржниці вимоги про надання доступу до зазначеної квартири з метою проведення її опису та оцінки. За результатами виїздів 22.11.2023 та 04.12.2023 було складено відповідні акти, якими зафіксовано, що доступ до внутрішніх приміщень квартири не було отримано, оскільки двері ніхто не відчиняв; зі слів сусідів, боржниця в квартирі постійно не мешкає.
Судом встановлено, що 07.12.2023 на адресу приватного виконавця надійшов Звіт про незалежну оцінку майна, виконаний ТОВ «ЕБ «Айста», відповідно до якого ринкова вартість квартири склала 864 019,00 грн. У той же день боржниці за двома відомими виконавцю адресами було направлено повідомлення про вартість майна №14937. Оцінка проводилась шляхом зовнішнього огляду та фотофіксації об`єкта без потрапляння до внутрішніх приміщень через ухилення боржниці від надання доступу.
Судом встановлено, що перші торги, призначені за ціною 864 019,00 грн., не відбулися внаслідок відсутності попиту. 05.01.2024 боржниця особисто ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження, про що власноруч розписалась. У зв`язку зі зверненням боржниці до суду зі скаргою щодо нібито заниження вартості майна, 19.01.2024 приватним виконавцем було ініційовано рецензування звіту про оцінку. 22.01.2024 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 складено рецензію, згідно з якою звіт ТОВ «ЕБ «Айста» в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має лише незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. Другі торги за ціною 734 416,15 грн. також не відбулися через відсутність попиту.
Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця було відмовлено в повному обсязі, скасовано раніше застосоване зупинення стягнення та реалізації майна. Зазначена ухвала набрала законної сили.
Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 ОСОБА_1 надано розстрочення виконання рішення суду рівними частинами по 100 000,00 грн. щомісячно за наступним графіком: до 29.02.2024 — 100 000,00 грн., до 31.03.2024 — 100 000,00 грн., до 30.04.2024 — 100 000,00 грн., до 15.05.2024 — 294 958,15 грн. Однак жодного платежу за вказаним графіком боржницею сплачено не було.
Судом встановлено, що 14.02.2024, тобто на наступний день після постановлення ухвали про розстрочення, відбулися треті електронні торги, за результатами яких квартиру за адресою АДРЕСА_2 придбав ОСОБА_2 за стартовою ціною третіх торгів — 604 813,30 грн. У той же день на адресу виконавця від представника боржниці надійшли заяви про зупинення виконавчого провадження та відкладення виконавчих дій, на які були надані відповіді №1895 та №1897 із відмовою у їх задоволенні. 21.02.2024 на депозитний рахунок приватного виконавця від ОСОБА_2 надійшли кошти у розмірі 574 572,63 грн. 15.03.2024 приватним виконавцем на підставі заяви стягувача видано акт про проведений електронний аукціон.
Оцінюючи доводи сторін у їх сукупності та досліджені матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що приватним виконавцем вжито належних заходів щодо повідомлення боржниці про відкриття виконавчого провадження — постанову про відкриття провадження було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що повністю відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Той факт, що поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», не свідчить про неналежне повідомлення, оскільки за змістом вказаної норми боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення з моменту направлення відповідної постанови за адресою, зазначеною у виконавчому документі, незалежно від факту її фактичного отримання.
Крім того, суд зазначає, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути безумовною підставою для визнання таких торгів недійсними. Так, у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц, а також у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16 та від 18 травня 2022 року у справі № 361/3505/20 сформульовано правовий висновок, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину, однак головна умова, яка підлягає встановленню судом, — це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути встановлено порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Доказів того, що саме цей факт вплинув на результат торгів або спричинив порушення прав позивачки, суду не надано.
Суд встановив, що процедура оцінки майна здійснена з дотриманням вимог чинного законодавства. Оцінювачем ТОВ «ЕБ «Айста» проведено безпосередній огляд та фотофіксацію об`єкта оцінки, що підтверджується матеріалами звіту. Неможливість потрапити до внутрішніх приміщень квартири зумовлена виключно діями самої боржниці, яка систематично ухилялась від надання доступу попри неодноразові письмові вимоги виконавця. Об`єктивність визначеної вартості підтверджено позитивною рецензією суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 від 22.01.2024, згідно з якою звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Суд також звертає увагу, що перші два тури торгів не відбулися через відсутність попиту навіть після уцінки майна на 20%, що додатково спростовує доводи позивачки про суттєве заниження його ринкової вартості. Рецензування звіту про оцінку є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, а надана рецензія підтвердила обґрунтованість визначеної вартості.
Суд не вбачає порушень у діях приватного виконавця у зв`язку із постановленням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 про розстрочення виконання рішення. Перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, визначений ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», є вичерпним і не містить такої підстави, як надання судом розстрочення виконання рішення. Натомість п. 6 ч. 1 ст. 34 вказаного Закону передбачає обов`язок зупинення лише у разі надання відстрочки виконання рішення, що є відмінним правовим інститутом. Отже, ухвала суду про розстрочення не є підставою для зупинення виконавчого провадження у розумінні чинного законодавства, а застосування аналогії закону в даному випадку є неприпустимим, оскільки призводило б до штучного розширення законодавчо встановленого переліку підстав. Суд також враховує, що боржниця не виконала жодного платежу за встановленим графіком розстрочення, що свідчить про відсутність добросовісності з її боку.
Суд відхиляє доводи позивачки щодо неможливості примусової реалізації її майна в умовах воєнного стану. Законодавчі обмеження, запроваджені відповідними змінами до Закону України «Про іпотеку», поширюються виключно на нерухоме майно фізичних осіб, що перебуває в іпотеці за споживчими кредитами. Квартира за адресою АДРЕСА_2 , є майном фінансового поручителя і не перебуває в іпотеці, у зв`язку з чим зазначені обмеження на спірні правовідносини не поширюються. Розширювальне тлумачення мораторію шляхом аналогії закону є необгрунтованим.
Так, у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц, у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16, від 18 травня 2022 року у справі № 361/3505/20 зроблено висновки, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Самий собою факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути встановлено порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Верховний Суд України у постановах від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16 виснував, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Установивши, що при проведенні прилюдних торгів відбулося порушення норм законодавства, суди мають перевірити, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати торгів, оскільки підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення закону при проведенні торгів разом із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
За усталеною практикою суду касаційної інстанції, для визнання судом електронних торгів недійсними обов`язковими умовами є наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Отже, проведення електронних торгів з порушенням вимог законодавства є підставою для визнання таких торгів недійсними винятково за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, та у разі якщо такі порушення вплинули на результати торгів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,
За усталеною практикою Верховного Суду, для визнання електронних торгів недійсними необхідною є одночасна наявність двох умов: порушення правил проведення електронних торгів та порушення суб`єктивного цивільного права або законного інтересу особи, яка їх оспорює, причому таке порушення має безпосередньо вплинути на результат торгів (постанови Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16). Позивачкою не доведено ні порушень безпосередньо правил проведення електронних торгів, ні того, що будь-які допущені порушення вплинули на їх результат. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76–81, 89 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягають відхиленню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа АТ "Піреус Банк МКБ", про визнання електронних торгів недійсними, про визнання протоколу проведння електронного аукціону недійсними, визнання недійсним акту про проведений електронний аукціон – відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя        А.В. Науменко
У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному повний текст рішення виготовлений 08.05.2026 року.

Суддя        А.В. Науменко

24.04.26