Справа 688/2110/26 
№ 2/688/1630/26 

Рішення 
Іменем України

15 червня 2026 року          м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді Березюка О.Г.,
за участю секретаря судового засідання Антонюк І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Шепетівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Новий колектор» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №5490845 від 26 квітня 2025 року в розмірі 21492,57 грн, витрат по сплаті судового збору, в розмірі 2662,40 грн та витрат, понесених позивачем на відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, в розмірі 255,78 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 26 квітня 2025 року було укладено кредитний договір №5490845 в електронному вигляді. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит, в розмірі 5700 грн, строк, на який надається кредит – 360 днів. Пунктом 1.4.1. договору передбачена стандартна процента ставка – 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього договору. Згідно п. 2.1. договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . 
У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача станом на 27 січня 2026 року утворилась заборгованість у розмірі 21492,57 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 5699,99 грн, за відсотками – 12942,58 грн, штраф 2850 грн.
27 січня 2026 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу № С7-270126-1, відповідно до умов якого ТОВ «Новий колектор» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Лінеура Україна» загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього Договору, а ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язаний відступити ТОВ «Новий колектор» права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним, зокрема, до ОСОБА_1 .
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2026 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив справу розглядати за відсутності представника позивача.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст.244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що 26 квітня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5490845 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Вказаний договір було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 30528 26 квітня 2025 року о 16:54:27.
Відповідно до пункту 1.2. договору на умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а лієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію (якщо передбачена договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5700 гривень.
Згідно п. 1.3. строк кредитування (строк, на який надається кредит): 360 днів. Періодичність платежів - кожні 30 днів.
Згідно п. 1.4.1. стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору.
Пунктом 2.1. договору передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Згідно п. 6.3. договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором Товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання.
Крім того, відповідач підписав 26 квітня 2025 року за допомогою одноразового ідентифікатора 30528 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до договору, а паспорт споживчого кредиту, яким також визначені умови кредитування.
Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 27 січня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 становить 21492,57 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 5699,99 грн, за відсотками – 12942,58 грн, штраф – 2850,00 грн.
27 січня 2026 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу № С7-270126-1.
Згідно з пунктом 2.1. договору факторингу ТОВ «Новий колектор» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Лінеура Україна» загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього договору, а ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язаний відступити ТОВ «Новий колектор» права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за Кредитним Договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за Кредитним Договором та набуває всіх прав за ним.
Згідно з Актом приймання-передачі Переліку № 1 від 27 січня 2026 року до договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 клієнт передав, а фактор прийняв Перелік № 1, права грошових вимог за якими відступаються згідно договору.
Відповідно до Переліку № 1 до договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 ТОВ «Лінеура Україна» передало право вимоги ТОВ «Новий колектор» до ОСОБА_1 за кредитним договором №5490845 від 26 квітня 2025 року у загальному розмірі 21492,57 грн.
Згідно платіжної інструкції № 37204767222222706 від 27 січня 2026 року позивач сплатив на рахунок ТОВ «Лінеура України» оплату ціни продажу за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року в сумі 2354374,57 грн.
Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Суд враховує, що відповідач кредитної заборгованості не спростувала, своїх контррозрахунків заборгованості чи доказів, які б підтверджували її відсутність, суду не надала.
Отже, суд вважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів.
Доказів повернення відповідачем суми кредиту суду не надано, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, в сумі 5699,99 грн та за відсотками в сумі 12942,58 грн.
В той же час, вимога позовної заяви про стягнення з відповідача штрафу в сумі 2850 грн, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану.
15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також розділ ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню.
Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 провадження № 61-8279св23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору №5490845 від 26 квітня 2025 року підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 2850,00 грн є необґрунтованими і до задоволення не підлягають.
За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 18642,57 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, позов задоволено частково на 86,74% (18642,57/21492,57х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2309,37 грн судового збору.
У стягненні з відповідача витрат, понесених позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 255,78 грн необхідно відмовити, оскільки таке не відноситься до судових витрат в розумінні вимог ст.133 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263- 265, 352, 354 ЦПК України, суд
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за договором №5490845 від 26 квітня 2025 року в розмірі 18642 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок дві) грн 57 коп, яка складається з тіла кредиту в сумі 5699,99 грн та відсотків в сумі 12942,58 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2309 (дві тисячі триста дев`ять) грн 37 коп.
У стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» витрат, понесених позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 255,78 грн відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , УНЗР №20021004-11540.

Суддя: