Справа № 420/33834/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
за участі секретаря Загрійчук О.В.
прокурора Місюрко Г.А.
представника позивача Фролової І.М.
представника відповідача Згоди О.О.
представника третьої особи не з`явився
розглянувши за правилами загального позовного провадження (у судовому засіданні по суті) адміністративну справу за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича в інтересах держави в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації до Драгніса Іоанніса Параскєваса, третя особа: Департамент міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича в інтересах держави в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації до Драгніса Іоанніса Параскєваса, третя особа: Департамент міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради, в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), яка полягає у незабезпеченні утримання в належному санітарному, технічному стані будівлі пам`ятки історії місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22 - вул. Мечнікова, 15 у м. Одесі «Будівля жіночої гімназії», споруджена у 1893 році за проєктом архітектора ОСОБА_2 (охоронний №818-Од), шляхом проведення відповідних ремонтних та реставраційних робіт;
зобов`язати Драгніса Іоанніса Параскєваса (код 2844320759) привести до належного санітарного і технічного стану будівлю пам`ятку історії місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22 - вул. Мечнікова, 15 у м. Одесі «Будівля жіночої гімназії», споруджена у 1893 році за проєктом архітектора ОСОБА_2 (охоронний №818-Од), шляхом проведення відповідних ремонтних та реставраційних робіт.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час реалізації представницьких повноважень обласною прокуратурою вбачається порушення вимог чинного законодавства у сфері охорони об`єктів культурної спадщини, зокрема встановлені обставини, що вказують на перебування пам`ятки архітектури та історії місцевого значення в незадовільному стані, частині конструктивних елементів будівлі загрожує обвалення.
Між Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації (тепер Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації – надалі Департамент культури) та Драгнісом Іоаннісом Параскєвасом 12.07.2010 укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини №07-07/Є-2010, який встановлює режим використання зазначеної будівлі-пам`ятки та конкретні зобов`язання для її власника.
Згідно з пунктом 1 охоронного договору, власник бере на себе зобов`язання щодо охорони нежилих приміщень літера А, загальною площею 3145,8 кв. м будівлі-пам`ятки, розташованої по вул. Старопортофранківській, 22 – вул. Мечнікова, 15 в м. Одесі.
Таким чином, Драгнісу Іоаннісу Параскєвасу було достеменно відомо про спеціальний статус об`єкта, право власності на який він набув, та відповідно про передбачений чинним законодавством особливий порядок і режим його утримання та використання.
Власником зазначеної будівлі-пам`ятки Драгнісом Іоаннісом Параскєвасем вже понад 25 років не виконуються умови зазначеного охоронного договору, зокрема, не вживаються відповідні заходи щодо: збереження, належного утримання, проведення поточного та капітального ремонту, виконання реставраційних, протиаварійних робіт нерухомої пам`ятки місцевого значення, що призводить до її подальшого руйнування, в тому числі під впливом природніх чинників. Зазначене підтверджено належними та допустимими доказами, які додаються до позовної заяви.
Невиконання умов охоронного договору від 12.07.2010 та незбереження пам`ятки історії місцевого значення з боку власника будівлі також підтверджено листом Департаменту міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради №09-13/323 від 05.09.2025, в якому зазначено, що останніми в межах повноважень, були складені акти візуального обстеження від 31.01.2024 №04-03/04/09, від 29.10.2024 №04-03/04/175, від 03.09.2025 №04-03/04/138.
Згідно зазначених актів Департаментом зафіксовано, що будівля-пам`ятка довгий час не експлуатується, частині конструктивних елементів будівлі загрожує обвалення, будівля та її прилегла територія продовжує перебувати у занедбаному стані, через не проведення своєчасного ремонту, невжиття заходів із збереження та неналежного утримання пам`ятки. З боку вул. Мечнікова в м. Одесі у центральній частині будівлі у рівні верхніх поверхів наявна рослинність, корнева система якої руйнує конструкцію міжповерхової тяги.
Приймаючи до уваги, що в результаті протиправної бездіяльності Драгніса Іоанніса Параскєваса, пов`язаної з невиконанням, як власником будівлі-пам`ятки зобов`язань за охоронним договором та за Законом щодо забезпечення її утримання у належному стані, відбувається подальше руйнування об`єкта культурної спадщини, порушені інтереси держави підлягають захисту в судовому порядку.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 14.10.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
23.10.2025 року за вхід.№ЕС/111107/25 надійшли додаткові пояснення Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації, в яких підтримано правову позицію заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича та наголошено, що в архіві Департаменту наявний висновок про предмет охорони пам`ятки культурної спадщини, погоджений начальником управління охорони об`єктів культурної спадщини 04.08.2010 та «Висновок про технічний стан частини нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 15», виконаний центром ЦНТТМ по АС у листопаді 2010 року.
На теперішній час вимоги зазначеного охоронного договору в повному обсязі не виконані.
Враховуючи, що в Департаменті станом на 19.10.2022 були відсутні відомості щодо надання науково-проектної документації, Департамент листом від 19.10.2022 №2058/10/01-12/2-22 звернувся до власника зазначеної будівлі з проханням терміново надати до Департаменту на розгляд вищезазначену науково-проектну документацію.
Листом від 26.10.2022 №1128/10/01-12/1-22 власник повідомив, що на виконання науково-проектної документації укладено договір з ТОВ «Студіо-С», але після початку воєнного стану працівники ТОВ «Студіо-С» залишили територію України разом з керівником ОСОБА_3 . Після закінчення воєнного стану у найкоротший термін власник зобов`язується надати науково-проектну документацію.
Також, повідомлено, що на об`єкті є охоронець, підтримується порядок на території будівлі для недопущення погіршення її технічного стану.
У вересні 2022 року було проведено візуальний огляд будівлі, та зафіксовано, що територія будівлі зачинена, будівля не експлуатується та будь-які ремонтно-будівельні роботи на будівлі не проводяться.
Як проголошено у преамбулі Закону, об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Варто зазначити, що статус об`єкта культурної спадщини не несе загрозу праву власності. З`являється обов`язок зберігати історико-культурний об`єкт, що згідно положень статті 54 Конституції України є обов`язком усіх громадян України.
03.11.2025 за вхід.№115946/25 надійшли пояснення Департаменту міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради, в яких зазначено, що ОСОБА_1 допустив протиправну бездіяльність, а саме: відповідачем не вживались та не вживаються відповідні заходи щодо: збереження, належного утримання, належної експлуатації об`єкта, яка гарантує надійність будівельних конструкцій, проведення поточного та капітального ремонту, виконання реставраційних робіт пам`ятки, що призводить до її руйнування, в тому числі під впливом природних чинників.
Варто зазначити, що бездіяльність відповідача щодо збереження пам`ятки має тривалий характер. Зокрема, 11 лютого 2021 року сталося часткове обвалення конструкцій будівлі-пам`ятки, про що Управлінням з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради було складено відповідний акт від 03 березня 2021 року №52/2021.
Під час моніторингу стану зазначеної будівлі-пам`ятки Департаментом зафіксовано, що будівля продовжує знаходиться у незадовільному технічному стані, її стан погіршується, про що були складені відповідні акти візуального обстеження від 31.01.2024 №04-03/04/09, від 29.10.2024 №04-03/04/175, від 03.09.2025 № 04-03/04/138.
Внаслідок бездіяльності відповідача та невжиття ним заходів з проведення своєчасного ремонту, захисту від пошкоджень та руйнувань, зазначеній будівлі-пам`ятці загрожує подальше руйнування та знищення.
04.11.2025 за вхід.№ЕС/116118/25 надійшов відзив на позовну заяву, де наголошено на тому, що за твердженнями прокурора, зазначене підтверджено належними та допустимими доказами. Так, зокрема, належними доказами невиконання відповідачем зобов`язань за охоронним договором, на думку прокурора, є складений спеціалістами Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації, відповідно до ст. 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини», протокол про адміністративне правопорушення, серія ОД №00005 від 05.03.2021р. та акт про вчинення правопорушення у сфері охорони культурної спадщини №05/03/02 від 05.03.2021р. стосовно власника будівля-пам`ятки ОСОБА_1 .
Також, як на належний доказ невиконання відповідачем зобов`язань за охоронним договором, прокурор посилається на те, що у 2022 році Департаментом культури було проведено візуальний огляд будівлі та зафіксовано, що територія будівлі зачинена, будівля не експлуатується, будь-які ремонтно-будівельні роботи не проводяться.
Теж саме, на думку прокурора, було підтверджено актом огляду від 26.08.2025р.
При цьому, з невідомих причин, прокурор, безпосередньо посилаючись на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не повідомив суд про те, що 17.05.2023р. в 10:08:07 громадянин Греції ОСОБА_1 в результаті протиправних дій невідомих осіб майже на рік втратив право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме 17.05.2023р. в 10:08:07 право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за іншою особою – ТОВ «БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ: 4506309).
21.07.2023р. за заявою представника громадянина Греції Драгніса Іоанніса Параскєваса слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеської області відкрито кримінальне провадження №42023160000000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 УК України.
Процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням по вищевказаному кримінальному провадженню здійснювалося Одеською обласною прокуратурою, що підтверджується відповіддю від 21.07.2023 за №09/2/2-1843-23 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2023.
Право власності ТОВ «БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ: 4506309) на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 15 припинено лише 26.03.2024 в 11:18:33 на підставі рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/4317/23 від 20.12.2023.
Таким чином право власності громадянина Греції ОСОБА_1 на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 15 було поновлено лише 26.03.2024.
Крім відкриття кримінального провадження, протиправна втрата ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 15, призвела до низки судових спорів, які остаточно закінчилися лише 17.02.25р. Реєстрацією ліквідації ТОВ «БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ: 4506309) за рішенням Господарського суду Одеської області по справі №916/1822/24 від 12.09.2024р.
Враховуючи вищевказані обставини, після перереєстрації права власності з відповідача на ТОВ «БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» зобов`язання за вищеозначеним договором припинено, даний договір сторонами не поновлювався та не укладався новий.
Вищевказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою №449612975 від 28.10.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якої 17.05.2023 державна реєстрація права власності на нежитлові будівлі, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 4272.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , проведено за ТОВ «БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА».
Після переходу права власності на вказані об`єкти 17.05.2023 термін дії вищеозначеного договору закінчився.
Нову реєстрація права власності за відповідачем проведено 26.03.2024 на підставі рішення Господарського суду Одеської області по справі 916/4317/23 від 20.12.2023 та рішення державного реєстратора №72328170 від 29.03.2024
Також представником відповідача наголошено на тому, що у спірних правовідносинах відсутній суб`єкт владних повноважень, який уповноважений здійснювати захист інтересів держави у обраний прокурором спосіб - шляхом звернення до суду з вищевказаним позовом.
Оскільки Департамент культури не є належним позивачем у цій справі, то це виключає й участь прокурора в його інтересах.
Аналогічних висновків дійшов Верховний суд під час розгляду справи №420/28679/23 в постанові від 24.02.2025р, при розгляді справи з подібними правовідносинами, в тому числі подібними позовними вимогами, з застосуванням вищеозначених норм матеріального права та застосованих прокурором при подачі позову.
Ухвалою суду від 05.11.2025 клопотання представника Драгніса Іоанніса Параскєваса за вхід. №ЕС/116122/25 від 04.11.2025 року про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено.
Розгляд справи №420/33834/25 продовжено в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.12.2025.
10.11.2025 за вхід.№ЕС/118453/25 надійшла відповідь на відзив, де представником прокуратури, серед іншого, наголошено, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про відсутність у позивача Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації повноважень на звернення з зазначеним позовом до суду та відповідно відсутнє таке право і у прокурора, який діє в інтересах держави в особі Департаменту, що є підставою для закриття провадження у справі №420/33834/25 на підставі ст. 238 КАС України.
Обласна прокуратура заперечує проти такої думки відповідача та закриття провадження у справі.
Звернення прокурора до суду з позовом, що розглядається в межах даної справи, обумовлене необхідністю захисту інтересів держави в сфері охорони культурної спадщини.
Звернення до суду з відповідним позовом обумовлено необхідністю приведення будівлі-пам`ятки у належний стан задля забезпечення її збереження для наступних поколінь.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, охорона нерухомих об`єктів культурної спадщини є одним із важливих, пріоритетних і головних завдань держави, що закріплено в національному законодавстві, невід`ємною частиною якого є ратифіковані міжнародні конвенції, й становить значний суспільний (громадський) інтерес, а отже охоплюється поняттям «інтерес держави», який повинен захищатись усіма можливими способами, у тому числі в суді, відповідними органами охорони культурної спадщини або прокурором у порядку та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Так, частиною 2 ст. 21 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено право органу охорони культурної спадщини на звернення до суду з позовом у випадку загрози пошкодження або знищення пам`ятки.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію з приводу того, що положеннями нормативно-правових актів, які стосуються діяльності центральних органів виконавчої влади, не можуть бути визначені конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутись до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпечення здійснення судового захисту інтересів держави (постанови Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 25.02.2021 у справі №912/9/20).
При цьому, звернення прокурора до суду з позовом зобов`язального характеру є єдиним ефективним способом захисту порушених інтересів держави у виниклих спірних правовідносинах, направленим на забезпечення збереження об`єкта культурної спадщини.
Так, згідно з офіційною інформацією Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, з урахування триваючої збройної агресії росії проти України та необхідності спрямування коштів державного бюджету України, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на фінансування Сил оборони України та інших заходів спрямованих на відсіч збройній агресії – видатки Державного бюджету України на культурну спадщину були скорочені.
Окрема бюджетна програма, метою якої було б здійснення викупу пам`яток культурної спадщини на виконання ст. 21 Закону України «Про охорону культурної спадщини», не передбачена.
Посилаючись на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові Верховного Суду від 24.02.2025 у справі №420/28679/23 в обґрунтування своєї позиції, відповідач не прийняв до уваги протилежних висновків тієї самої колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладених у постанові від 06.08.2024 у справі №160/17086/23 за результатами розгляду подібних спірних правовідносин.
20.11.2025 за вхід.№ЕС/122640/25 надійшли заперечення представника відповідача, в яких останнім стверджується, що в даному випадку прокурор має право посилатися лише на порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» з боку відповідача, а ні на порушення останнім договірних зобов`язань визначених договором термін дії якого закінчився.
Крім того, у ряді випадків присутність прокурора чи аналогічного службовця в засіданнях суду в якості «активного» або «пасивного» учасника справи може вважатися порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції («Мартіні проти Франції» (Martinie v. France), заява №58675/00, пункт 53); сам по собі факт того, що дії прокурорів спрямовані на охорону державних інтересів, не можна тлумачити як надання їм правового статусу незалежних і неупереджених учасників процесу («Злінсат проти Болгарії» (Zlinsat, spol. s.r.o. v. Bulgaria), заява № 57785/00, пункт 78); хоча незалежність та неупередженість прокурора чи аналогічної посадової особи не піддаються критиці, підвищена чутливість громадськості до справедливого здійснення правосуддя виправдовує зростаюче значення, яке надається такій участі прокурора («Боржерс проти Бельгії» (Borgers v. Belgium), заява №12005/86, пункт 24).
Отже, ЄСПЛ схиляється до того, що участь прокурора в судовому провадженні поза межами кримінального процесу, незалежно від існуючих законодавчих гарантій неупередженості та об`єктивності цього органу, допускається як виняток, оскільки така участь на боці однієї зі сторін може негативно сприйматися в суспільстві, зокрема через існування загрози порушення досить чутливого та важливого принципу рівності сторін судового процесу.
Підготовче засідання 03.12.2025 відкладено через оголошення у м. Одесі повітряної тривоги на 22.12.2025.
Підготовче засідання 22.12.2025 відкладено через оголошення у м. Одесі повітряної тривоги. Ухвалою суду від 22.12.2025 (в порядку письмового провадження) продовжено строк для проведення підготовчого засідання і призначено розгляд справи на 27.01.2026 року.
Ухвалою суду від 22.12.2025 (в порядку письмового провадження) провадження у справі зупинено до 27.01.2026.
Ухвалою суду від 27.01.2026, занесеною до протоколу судового засідання, провадження у справі поновлено. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 02.02.2026 року.
Підготовче засідання 02.02.2026 відкладено на 05.02.2026 року.
04.02.2026 за вхід.№ЕС/12225/26 надійшли додаткові пояснення представника відповідача, в яких викладено правову позицію щодо тотожності позовних вимог у даній справі з позовними вимогами, які були предметом судового дослідження у справі №420/28679/23 (Постанова Верховного суду України по справі №420/28679/23 від 24.02.2025р.).
Обґрунтовуючи свої заперечення щодо закриття провадження по справі прокурор посилається на нібито протилежну позицію Верховного суду, викладену у Постанові по справі №160/4161/24 від 18.12.2025р., з тих самих питань, які, за твердженням прокурора є предметом судового дослідження в Одеському окружному адміністративному суді. Вказані твердження прокурора є хибними та не заслуговують на увагу.
Як вбачається зі змісту постанови від 18.12.2025 в справі №160/4161/24 суть касаційної скарги прокурора зводиться до доводів наявності прав у позивача звертатися з позовними вимогами щодо законності укладення договору та перевірки його на додержання норм права під час його укладення та необґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції щодо неможливості застосування прокурором в інтересах позивача судового захисту у вигляді визнання протиправною та скасування додаткової угоди до охоронного договору. В зв`язку з чим суд касаційної інстанції надав оцінку лише цим доводам прокурора та не вивчав можливість судового захисту застосованого прокурором у вигляді визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Як вбачається зі змісту постанови від 18.12.2025 в справі №160/4161/24 суть касаційної скарги прокурора зводиться до доводів наявності прав у позивача звертатися з позовними вимогами щодо законності укладення договору та перевірки його на додержання норм права під час його укладення та необґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції щодо неможливості застосування прокурором в інтересах позивача судового захисту у вигляді визнання протиправною та скасування додаткової угоди до охоронного договору. В зв`язку з чим суд касаційної інстанції надав оцінку лише цим доводам прокурора та не вивчав можливість судового захисту застосованого прокурором у вигляді визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
05.02.2026 за вхід.№ЕС/13224/26 надійшли пояснення представника відповідача щодо клопотання про закриття провадження у справі, де останнім наголошено, що обґрунтовуючи свої заперечення щодо закриття провадження по справі прокурор посилається на протилежну позицію Верховного суду, викладену у постанові по справі №400/1773/25 від 27.01.2026р. Однак, на думку відповідача, застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові по справі №400/1773/25 від 27.01.2026р. є помилковим, оскільки фактичні обставини у справі №400/1771/25 суттєво відрізняються від обставин справи, що розглядається.
У справі №400/1773/25, на яку посилається прокурор, ключовим правовим питанням на стадії касаційного розгляду цієї справи було з`ясування питання чи має право уповноважений орган охорони культурної спадщини відповідного рівня або прокурор (за наявності визначених законом підстав) звертатись до суду з позовом про зобов`язання власника пам`ятки виконати умови чинного охоронного договору.
Суд касаційної інстанції у справі №400/1773/25 взагалі не оцінював можливість такої форми правового захисту, як звернення уповноваженого органу охорони культурної спадщини відповідного рівня або прокурора (за наявності визначених законом підстав) до суду з позовом до власника пам`ятки про зобов`язання її відновити за відсутністю чинного охоронного договору, укладеного між уповноваженим органом охорони культурної спадщини відповідного рівня та власником пам`ятки, та не надавав ніякої правової оцінки таким позовним вимогам.
Підготовче засідання 05.02.2026 відкладено на 25.02.2026.
Ухвалою суду від 25.02.2026 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , викладену у відзиві, про закриття провадження у справі №420/33834/25 відмовлено повністю.
Ухвалою суду від 25.02.2026, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 23.03.2026 року.
У судовому засіданні 23.03.2026 оголошено перерву до 07.04.2026 для надання додаткових доказів.
03.04.2026 за вхід.№ЕС/36759/26 надійшло клопотання Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації про долучення додаткових доказів.
06.04.2026 за вхід.№ЕС/37238/26 надійшло клопотання представника Драгніса І.П. про долучення додаткових доказів.
Судове засідання, призначене на 07.04.2026, відкладено за клопотанням представника відповідача (зайнятість у розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу) на 28.04.2026.
24.04.2026 за вхід.№ЕС/44725/26 надійшли пояснення представника Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації, в яких зазначено, що 5 квітня 2026 року представником Відповідача було надано до суду копії листів-повідомлень, нібито направлених на адресу Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, а також копії договорів на розробку науково-проєктної документації, спрямованої на збереження будівлі-пам`ятки, зокрема: договір від 21.04.2021, укладений між відповідачем та ФОП ОСОБА_3 ; договір від 17.10.2025 №17-10/2025, укладений між відповідачем та ФОП ОСОБА_4 на виконання науково-проєктної документації по об`єкту: «Протиаварійні та невідкладні консерваційні роботи з реставрації нежитлової будівлі-пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення за адресою: АДРЕСА_1 ».
Водночас зазначені дії Відповідача носять виключно формальний характер та не свідчать про належне виконання покладених на нього обов`язків.
Щодо договору від 17.10.2025 № 17-10/2025, укладеного між Відповідачем та ФОП ОСОБА_4 на виконання науково-проєктної документації по об`єкту: «Протиаварійні та невідкладні консерваційні роботи з реставрації нежитлової будівлі — пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 15», просимо звернути увагу Суду на невідповідність його положень вимогам законодавства.
По-перше, відповідно до статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.
Головний архітектор проекту, керівники та виконавці робіт повинні мати освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні для проведення відповідних робіт.
Науково-проєктна документація на проведення робіт з реставрації розробляється відповідно до вимог ДБН А.2.2-14:2016 зі змінами №1 «Склад та зміст науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування». Зазначені норми встановлюють вимоги до складу та змісту науково-проектної документації на вид будівництва – “реставрація”, що складається з таких видів робіт і заходів: консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт (реставраційний), пристосування пам`яток, а також на невідкладні консерваційні та протиаварійні роботи. Отже, назва проєктної документації, замовленої Позивачем, не відповідає чинним нормам у сфері охорони культурної спадщини та вимогам ДБН. Відповідно до ДБН А.2.2-14-2016 протиаварійні роботи на пам`ятці - комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію пам`ятки на період, необхідний для виконання науково-дослідних робіт, розроблення науково-проектної документації та виконання ремонтно-реставраційних робіт.
По-друге, Відповідно до Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 березня 2012 року №122) будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація та капітальний ремонт об`єктів будівництва.
Таким чином, питання реставрації регулюється не тільки законодавством у сфері охорони культурної спадщини, але й законодавством у сфері будівництва.
Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що об`єкти будівництва поділяються за класами наслідків (відповідальності) на: незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3.
Відповідно до частини п`ятої статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пам`ятки культурної спадщини відносяться до об`єктів із значними наслідками (СС3).
При цьому ДБН А.2.2-14:2016 передбачено розробку акту визначення категорії складності робіт із розроблення документації які поділяються на I, II, III, IV.
В завданні на проектування затвердженому Драгнісом Іоаннісом зазначено, що категорія складності об`єкта СС2, при цьому це визначення не відповідає ні будівельним нормам, ні законодавству.
По третє, строки виконання проектних робіт за договором від 17.10.2025 визначені пунктом 3.1 та складають 4 місяці з моменту оплати авансу згідно договору.
Окремо слід зазначити, що Департаменту не було відомо про укладення договору від 17.10.2025 №17-10/2025, відповідна науково-проєктна документація на погодження не подавалась, що свідчить про відсутність реальних дій, спрямованих на збереження пам`ятки, та підтверджує системне ігнорування вимог охоронного законодавства.
У судовому засіданні 28.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Будівля за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22 – вул. Мечнікова, 15 є об`єктом культурної спадщини – Будівля жіночої гімназії, споруджена у 1893 році за проєктом архітектора ОСОБА_2 , де у період 1922-1924 роках навчався конструктор ракетно-космічної техніки, академік, двічі герой Соціалістичної праці ОСОБА_5 .
Вказана будівля прийнята під охорону держави рішенням Одеського обласного виконавчого комітету від 15.08.1985 №480, як пам`ятка архітектури місцевого значення та рішенням №381 від 27.07.1971 як пам`ятка історії місцевого значення.
Будівля жіночої гімназії була прийнята під охорону держави як пам`ятка архітектури рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради №480 від 27.12.1991 «Про затвердження додаткового списку пам`яток архітектури місцевого значення і меж заповідної території в м. Одесі».
Наказом Міністерства культури і туризму України №728/0/16-08 від 20.06.2008 занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з охоронним номером: 1500812 (зі змінами згідно з наказом Міністерства культури і туризму України №1054/0/16-09 від 27.11.2009), як пам`ятка містобудування та архітектури з ознаками історії.
Територія пам`ятки входить до Центрального історичного ареалу міста Одеси.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є громадянин Греції ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №141 від 14.04.2006.
На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» між Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації (тепер Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації – надалі Департамент культури) та Драгнісом Іоаннісом Параскєвасом 12.07.2010 укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини №07-07/Є-2010, який встановлює режим використання зазначеної будівлі-пам`ятки та конкретні зобов`язання для її власника.
Згідно з пунктом 1 охоронного договору, власник бере на себе зобов`язання щодо охорони нежилих приміщень літера А, загальною площею 3145,8 кв. м будівлі-пам`ятки, розташованої по вул. Старопортофранківській, 22 – вул. Мечнікова, 15 в м. Одесі.
Зокрема, за умовами охоронного договору власника зобов`язано:
- утримувати пам`ятку в належному санітарному, протипожежному і технічному стані;
- у разі пошкодження, руйнування пам`ятки своєчасно вживати заходи для приведення її у належний стан;
- утримувати територію пам`ятки упорядженою, не допускати вчинення дій (бездіяльності) що можуть зашкодити пам`ятці;
- виконувати реставраційні, ремонтні та інші роботи в терміни, передбачені пунктом 14 цього договору, а у разі потреби - в терміни, визначені окремим розпорядженням органу охорони.
Згідно з п. 14 охоронного договору, з метою збереження пам`ятки та створення належних умов для її використання, власник зобов`язаний був виконати такі роботи:
- протягом двох місяців з моменту підписання охоронного договору виконати висновок щодо визначення предмету охорони будівлі-пам`ятки;
- у серпні 2010 - грудні 2010 року провести першочергові протиаварійні роботи на будівлі-пам`ятці;
- протягом серпня 2010 - грудня 2012 року розробити проєктно-кошторисну документацію для проведення реставраційних робіт та пристосування приміщень пам`ятки;
- після розробки проєктно-кошторисної документації провести роботи з реставрації та пристосування приміщень пам`ятки;
- на протязі експлуатації будівлі пам`ятки проводити поточний ремонт приміщень та інженерних мереж.
Судом встановлено, що спеціалістами Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації, відповідно до ст. 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини», складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ОД №00005 від 05.03.2021 та акт про вчинення правопорушення у сфері охорони культурної спадщини № 05/03/02 від 05.03.2021 стосовно власника будівля-пам`ятки ОСОБА_1 .
Відповідно до інформації, наданої Департаментом культури листом від 02.09.2025 №2627/10/01-12/2-25/1152, вбачається, що у зв`язку з незадовільним станом будівлі Управлінням прийнято розпорядження №2 від 27.01.2011 щодо проведення консервації будівлі пам`ятки.
Окрім того, Департаментом культури 03.12.2015 було здійснено огляд будівлі-пам`ятки, яким встановлено незадовільний стан, роботи зазначені у п. 14 охоронного договору від 12.07.2010 не виконані.
Департаментом культури зазначено, що протягом 2010-2025 років від власника будівлі науково-проєктна документація для проведення ремонтних та реставраційних робіт на розгляд не надходила.
У 2022 році Департаментом культури було проведено візуальний огляд будівлі та зафіксовано, що територія будівлі зачинена, будівля не експлуатується, будь-які ремонтно-будівельні роботи не проводяться.
Такі ж обставини підтверджено актом огляду від 26.08.2025, який складений спеціалістами Департаменту культури, в якому зафіксовано, що доступу до внутрішньодворового простору не має, крізь частково відчинені ворота видно занедбаний двір, крізь покриття двору проросли дерева, кущі, територія двору захаращена побутовим сміттям, у віконних заповненнях частково відсутнє скління, на стінах будівлі наявні численні ділянки руйнування та відшарування оздоблювальних шарів, ділянки уражені тріщинами різного напрямку та розкриття, ділянки руйнування, вивітрювання та обвалення кладки, крізь вікна спостерігається часткова руйнація даху, на паркані наявні численні вандальські написи, ремонтно-будівельні роботи не проводяться.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи» ратифіковано Конвенцію про охорону архітектурної спадщини Європи від 03 жовтня 1985 року (далі - Конвенція), відповідно до статті 3 якої кожна Сторона зобов`язується: 1. вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини; 2. за допомогою таких заходів і діючих в кожній державі або кожному регіоні процедур, забезпечити охорону пам`яток, архітектурних ансамблів та визначних місць.
Згідно ст. 1 Конвенції, вираз архітектурна спадщина включає, зокрема, такі нерухомі об`єкти як пам`ятки, тобто усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення.
Згідно ст. 4 Конвенції, кожна Сторона зобов`язується, зокрема, запобігати спотворенню, руйнуванню або знищенню об`єктів спадщини, що охороняються.
Згідно ст. 10 Конвенції, кожна Сторона зобов`язується прийняти комплексну політику збереження архітектурної спадщини, яка заохочує програми реставрації та підтримання в належному стані архітектурної спадщини.
Згідно ст. 15 Конвенції, кожна Сторона зобов`язується утверджувати у громадській думці розуміння необхідності збереження архітектурної спадщини як елемента культурної самобутності і джерела натхнення і творчості для сьогоднішніх і прийдешніх поколінь.
При цьому, Закон України «Про охорону культурної спадщини» регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.
Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
В свою чергу, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», зокрема визначає значення наступних термінів:
- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;
- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;
- консервація - сукупність науково обґрунтованих заходів, які дозволяють захистити об`єкти культурної спадщини від подальших руйнувань і забезпечують збереження їхньої автентичності з мінімальним втручанням у їхній існуючий вигляд;
- ремонт - сукупність проектних, вишукувальних і виробничих робіт, спрямованих на покращення технічного стану та підтримання в експлуатаційному стані об`єкта культурної спадщини без зміни властивостей, які є предметом охорони об`єкта культурної спадщини;
- реставрація - сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності.
Згідно ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.
Консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.
Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток передує проведення необхідних науково-дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних.
У складі організаційно-функціональної структури підприємства - виконавця робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток мають передбачатися підрозділи та/або фахівці, які забезпечують виконання відповідних виробничо-технічних, виробничих функцій.
Головний архітектор проекту, керівники та виконавці робіт повинні мати освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні для проведення відповідних робіт.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології).
Крім того, ДБН А.2.2-14-2016 «Склад та зміст науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування», затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2016 року №337 та він визначає вимоги до розроблення науково-проектної документації, які є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання в сфері збереження пам`яток архітектури.
Згідно пп. 3.11 п. 3 ДБН, науково-проектна документація - це сукупність текстових та графічних матеріалів, які на різних стадіях проектування визначають концептуальні чи принципові архітектурні, містобудівні, інженерні, конструктивні, технологічні та інші рішення, спрямовані на збереження пам`ятки.
Згідно пп. 4.13 п. 4 ДБН, склад та зміст науково-проектної документації встановлюється в залежності від поставлених завдань, спрямованих на збереження пам`ятки.
Згідно пп. 4.6 п. 4 ДБН, до науково-проектної документації, зокрема, належить проект.
Згідно пп. 9.1 п. 9 ДБН, проект розробляється на підставі вихідних даних для об`єкта реставрації, реставраційного завдання та на основі матеріалів комплексних наукових досліджень. Проект складається з текстових та графічних матеріалів, якими визначаються принципові архітектурні, містобудівні, інженерні, конструктивні і технологічні рішення, спрямовані на збереження пам`ятки.
Судом встановлено, що вимогою адміністративного позову прокурора до ОСОБА_1 є зобов`язання привести до належного санітарного і технічного стану будівлю пам`ятку історії місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22 - вул. Мечнікова, 15 у м. Одесі «Будівля жіночої гімназії», споруджена у 1893 році за проєктом архітектора ОСОБА_2 (охоронний №818-Од), шляхом проведення відповідних ремонтних та реставраційних робіт.
Як встановлено судом, будівля-пам`ятка довгий час не експлуатується, частині конструктивних елементів будівлі загрожує обвалення, будівля та її прилегла територія продовжує перебувати у занедбаному стані, через не проведення своєчасного ремонту, невжиття заходів із збереження та неналежного утримання пам`ятки. З боку вул. Мечнікова в м. Одесі у центральній частині будівлі у рівні верхніх поверхів наявна рослинність, корнева система якої руйнує конструкцію міжповерхової тяги.
Зазначену обставину не спростовує і відповідач, а тому суд не ставить під сумнів, що відповідній пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, що в свою чергу, обумовлює виникнення у відповідача обов`язку привести таку пам`ятку до належного стану, з урахуванням вимог ЗУ «Про охорону культурної спадщини».
Верховний Суд в постанові від 27 січня 2026 року у справі №400/1773/25 зауважив, що обов`язок власника утримувати пам`ятку культурної спадщини у належному стані існує протягом усього часу перебування об`єкта у його власності та дії охоронного договору. Невиконання цього обов`язку становить триваюче правопорушення, яке продовжується доти, доки пам`ятку не приведено у належний стан відповідно до вимог законодавства та охоронного договору, незалежно від дати укладення договору або первинного виявлення порушень. Оскільки правопорушення продовжує існувати до моменту його фактичного припинення (усунення руйнувань).
Крім того, враховуючи висновки Верховного Суду у справі №400/1773/25, суд також не приймає доводів відповідача про неможливість належного утримання пам`ятки в умовах воєнного стану, оскільки такі обставини не звільняють товариство від обов`язків з утримання відповідної пам`ятки.
Також, Верховний Суд виснував, що суд має переконатися, що позовна вимога прокурора про зобов`язання відповідача привести пам`ятку до належного стану, шляхом проведення ремонтно-реставраційних робіт, має бути достатньо визначеною для можливості її примусового виконання у разі задоволення позову.
В даному випадку, як вбачається з аналізу вищевикладених норм права, консервація, реставрація, ремонт пам`яток місцевого значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу органу охорони культурної спадщини обласної державної адміністрацій на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.
Розробленню проектів консервації, реставрації, ремонту пам`яток передує проведення необхідних науково-дослідних робіт та складення науково-проектної документації, відповідно до затверджених норм та вимог.
Вимоги до розроблення науково-проектної документації, які є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання в сфері збереження пам`яток архітектури визначені ДБН А.2.2-14-2016 «Склад та зміст науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування».
Крім того, у складі організаційно-функціональної структури підприємства - виконавця робіт з консервації, реставрації, ремонту пам`яток мають передбачатися підрозділи та/або фахівці, які забезпечують виконання відповідних виробничо-технічних, виробничих функцій.
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що спосіб виконання обов`язку по збереженню пам`ятки має визначатися власником пам`ятки архітектури та відповідним органом охорони культурної спадщини, залежно від результатів обстеження та фахових висновків, на підставі погодженої науково-проектної документації.
Між тим, як встановлено судом, 17.10.2025 за №17-10/2025 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 укладено договір на виконання науково-проєктної документації по об`єкту: «Протиаварійні та невідкладні консерваційні роботи з реставрації нежитлової будівлі — пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 15».
Процедури погодження вказана документація, на час розгляду справи, не проходила.
При цьому, суд не надає правової оцінки запереченням представника Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації, викладеним у додаткових поясненнях від 24.04.2026 за вхід.№ЕС/44725/26, оскільки це не є предметом розгляду даної справи.
Враховуючи викладене, заявлена прокурором вимога щодо зобов`язання ОСОБА_1 привести до належного санітарного і технічного стану будівлю пам`ятку історії місцевого значення за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22 - вул. Мечнікова, 15 у м. Одесі «Будівля жіночої гімназії», споруджена у 1893 році за проєктом архітектора ОСОБА_2 (охоронний №818-Од), шляхом проведення відповідних ремонтних та реставраційних робіт у бажаному йому виконанні, без розроблення нової документації та отримання відповідних дозволів, не може бути задоволена, оскільки вона суперечить встановленій ЗУ «Про охорону культурної спадщини» процедурі та затвердженим видам таких робіт (ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»).
Вказаний висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові від 02 квітня 2024 року (справа №140/14556/23).
З іншого боку, вирішуючи питання про можливість зміни обраного прокурором заходу реагування, шляхом покладення на Драгніса Іоанніса Параскєваса будь-яких інших можливих зобов`язань, відмінних від сформованих, але узгоджених з вимогами прокурора, суд зазначає наступне.
Так, Верховний Суду в постанові від 20 березня 2025 року (справа №320/2713/20) сформував висновок, що в адміністративних справах, позивачем у яких є суб`єкт владних повноважень, суд не може з власної ініціативи застосовувати заходи реагування щодо юридичних осіб приватного права, відмінні від первинних вимог позову суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, застосовуючи вказані висновки до спірних правовідносин, суд зазначає, що за відсутності погодженої наукової документації щодо спірної пам`ятки, як умови для проведення її консервації, реставрація або ремонту, суд позбавлений можливості, на власний розсуд, в обхід волі та прав власника щодо такої пам`ятки, але з врахуванням доводів прокуратури, зобов`язати власника пам`ятки виготовити відповідну документації та обрати конкретний вид робіт, визначений у ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини».
Відповідний висновок суду також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 19 грудня 2023 року (справа №640/611/20), від 05 березня 2025 року (справа №300/2291/23).
Рішення суду не може бути абсолютним у правовідносинах, які є триваючими та схильними до змін у зв`язку з модифікацією національного законодавства та інших чинників, тобто рішення суду не може регулювати відносини, які виникають у майбутньому.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Повний текст Рішення підписано 08.05.2026 року у зв`язку із перебуванням судді у відпустці
Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича в інтересах держави в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації до Драгніса Іоанніса Параскєваса, третя особа: Департамент міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення підписано 08.05.2026 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури Мерімерін Костянтин Геннадійович Одеська (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3, ЄДРПОУ/Умовний код: 03528552, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )
в інтересах держави в особі Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації (адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ЄДРПОУ 40055626, електронна пошта: cultura_region@odessa.gov.ua)

Драгніс Іоанніс Параскєвас (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Департамент міжнародного співробітництва, культури та маркетингу Одеської міської ради (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Європейська, 14, ЄДРПОУ 44901130, електронна пошта: mitch@omr.gov.ua)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.