Справа № 457/1574/25
провадження №3/457/7/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2026 року м. Трускавець
Суддя Трускавецького міського суду Марчук В.І., з участю секретаря судового засідання Ярової О.Ю., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Касандяка В.В., розглянувши в режимі відеоконференції адміністративні матеріали, які надійшли від відділення № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 471604 від 02.10.2025 року ОСОБА_1 02.10.2025 о 18 год 11 хв у м. Трускавець по вул. Стуса, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудний реєстратор. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Касандяк В.В. подав до суду письмові заперечення на протокол та додаткові пояснення, де зазначив, що у справі відсутні докази наявності обставин, що свідчать про невідповідність поведінки ОСОБА_1 умовам обстановки, яка зафіксована на відеозаписі, наявність в ньогозапаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей; складання і вручення Касандяку акту огляду на стан спяніння та направлення в медичний заклад; відсутність волі у ОСОБА_1 пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння, а тому у матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Касандяк В.В. вказав, зупинка транспорту відбувалась незаконно, дії поліцейського не відповідало його повноваженням. Був здійснений тиск на ОСОБА_1 . Інспектор поліції вирішив притягнути до відповідальності за ніби то вживання алкогольних напоїв. Зазначає, що ОСОБА_1 заперечує наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, заперечує вживання ним алкогольних напоїв та відмову ним у проходження огляду в медичному закладі. Все це зафіксовано на відеозаписах. Інспектор заявив що проходження огляду у найближчому медичному закладі – Трускавецька міська лікарня, є неможливим тому що по його даних там нема газового аналізатора. Трускавецька міська лікарня може проводити огляд на стан сп`яніння не лише з застосуванням газового аналізатора а й шляхом забору крові чи сечі. Але інспектор проігнорував бажання ОСОБА_1 проходити медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, водночас запевняючи про необхідність проходження огляду лише в Дрогобицькій міській лікарні. ОСОБА_1 неодноразово зазначав про свою волю пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 самостійно з`явився до Дрогобицької лікарні однак інспектора поліції не було а одразу склав протокол. Інспектором було створено умови для того щоб просто скласти протокол щодо ОСОБА_1 . Просить суд справу закрити за відсутності як події так і складу правопорушення.
Правопорушник у судовому засіданні підтримав думку та позицію свого представника – адвоката Касандяка В.В. Вказав що працівниками поліції його було зупинено та проінформовано що підставою зупинки є повідомлення що він керує транспортним засобом будучи позбавленим права керування, в той час коли інспектору було повідомлено ОСОБА_1 про наявність рішення суду апеляційної інстанції про скасування. Також зазначив, що готовий був поїхати в Трускавецьку міську лікарню і вже при неможливості там здійснення медичного огляду на стан сп`яніння, поїхати до м.Дрогобича в лікарню. Однак працівники поліції були категоричні.
Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши правопорушника та його представника, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, долучено наступні документи: 
- диск з відеозаписом;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з яким від огляду ОСОБА_1 відмовився;
- рапорт інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівсьій області від 02.10.2025 року;
- постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5851495 .
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 вважаю не доведеною його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. 
Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними.
Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля або зупинка автомобіля з підстав не передбачених в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» є незаконною.
З відеозапису долученого поліцейськими до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність інформації про позбавлення його права керування транспортними засобами та зупинка здійснена на підставі п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», хоча в матеріалах справи відсутні докази про звернення громадян на лінію 102 з повідомленням або ж будь які письмові пояснення свідків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Більше того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції сам наголошує, що в електронній базі даних немає інформації що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами.
Водночас до протоколу долучена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5851495 про порушення ОСОБА_2 п.9.9.б ПДР, тобто порушення ввімкнення аварійних світлових сигналів у разі зупинки на вимогу поліцейського. Однак суд наголошує, що з відеозапису не вбачається підтвердження такого порушення оскільки ОСОБА_1 були увімкнені аварійні світлові сигнали, а також таке увімкнення передбачає вже після прийняття рішення поліцейським про зупинку транспортного засобу з підстав які чітко передбачені законом.
Суд вважає, безпідставним посилання працівника поліції на те, що зупинку транспортного засобу було здійснено за повідомленням анонімного заявника, оскільки така підстава не передбачена ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а вимога ОСОБА_1 до працівників поліції повідомити причину зупинки повністю відповідає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», тому зупинка на підставі звернення анонімного заявника є незаконною, що відповідно тягне за собою незаконність всіх подальших дій, вчинених працівниками поліції.
Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.3 розд.1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції, тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду.
Так, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський зазначає, наявність «якоїсь такої поведінки». При цьому працівники поліції і не вчинювали жодних дій, направлених на виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . На думку суду, у останніх не було достатнього часу та підстав для набуття такого висновку. Зазначена поспішність свідчить про те, що дії поліцейських були спрямовані не на забезпечення безпеки дорожнього руху, а виключно на безпідставне пред`явлення водію факту керування за наявності ознак сп`яніння та висунення вимоги про необхідність проходження огляду за відсутності об`єктивних зафіксованих порушень. Поведінка ОСОБА_1 , його зовнішній вигляд, манера розмови надають суду достатньо підстав для обґрунтованого сумніву щодо наявності у останнього інкримінованих ознак алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 6 Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як встановлено в судовому засіданні, у порушення вищевказаних вимог закону працівники поліції після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не забезпечили проходження останнім огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я.
Більш того, як вбачається з дослідженого відеозапису нагрудних камер працівників поліції, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у м.Дрогобич, водночас безпідставно заперечуючи можливість проходження такого огляду у найближчому можливому закладі охорони здоров`я – КНП «Трускавецька міська лікарня» та ОСОБА_1 від проходження такого огляду не відмовлявся.
Вищевказане свідчить про порушення порядку проведення огляду та про відсутність факту відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Також, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак з оглянутого відеозапису не вбачається, що відносно та у присутності  ОСОБА_1 поліцейськими складався долучений до матеріалів протоколу Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а відтак останній (Акт) не є належним доказом відмови  ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції від 02.10.2025, в якому вказано, що такий складено 02.10.2025 о 17.35 год, проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що такий складався при ОСОБА_1 і що саме останній відмовився від проходження такого огляду, оскільки там відсутній його підпис. Вказане підтверджується оглянутими відеозаписами до протоколу.
За таких обставин, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є неналежним доказом у даній справі.
Крім цього, всупереч вимогам пункту 4 розділу ІХ Інструкції-1, пункту 10 Розділу ІІ Інструкції-2, згідно з якими акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд, наявний у справі акт огляду стосовно ОСОБА_1 , як і направлення на проведення огляду в медичному закладі не вручалися ОСОБА_1 що підтверджується відсутністю даних про таке вручення (чи про відмову від їх отримання) в акті огляду та у направленні, а також враховуючи заперечення ОСОБА_1 про складання цих документів у його присутності, що також чітко вбачається з наявних у справі відеозаписів.
Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Оскільки в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення  ОСОБА_1 дії, зазначеної у протоколі, зокрема відсутності факту відмови водія від проходження огляду в медичному закладі,а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Згідно з п. 2ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.
Згідно із п.1 ч.1ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-287 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя:	  	В.  І.  Марчук