ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2026 р. Справа № 911/3154/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сибіги О.М.
суддів: Гончарова С.А. 
Тищенко О.В. 

секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.05.2026
Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
на рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025
повний текст рішення складено 31.10.2025
у справі № 911/3154/21 (суддя Христенко О.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України”
до Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз”
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про стягнення 1 181 993 692,73 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (відповідач) про стягнення 1 181 993 692,73 грн, з них: основного боргу - 1 078 670 445,07 грн, пені - 68 890 168,88 грн, 3% річних - 13 622 095,54 грн та інфляційних втрат - 20 810 983,24 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 2002000108 від 04.02.2020 в частині своєчасної оплати за негативні щодобові небаланси за лютий – березень 2021 року.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3154/21, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2021 зупинено провадження у справі № 911/3154/21 до набрання законної сили судовими рішеннями за результатами розгляду адміністративної справи № 640/25928/21.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2024 поновлено провадження у справі № 911/3154/21 та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” 1 078 670 445,07 грн заборгованості, 37 912 704,16 грн пені, 2 000 029,34 грн інфляційних нарахувань, 7 308 094,04 грн 3% річних та 756 789,67 грн судового збору. В іншій частині в позові відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідачем допущено порушення умов договору № 2002000108 від 04.02.2020 в частині своєчасної оплати за негативні щодобові небаланси за лютий – березень 2021 року, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1 078 670 445,07 грн, пені у розмірі 37 912 704,16 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 2 000 029,34 грн та 3% річних 7 308 094,04 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 30 977 464,72 грн, 3% річних у розмірі 6 314 001,50 грн та інфляційних втрат у розмірі 18 810 953,90 грн підстав для задоволення позову не встановлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21, 20.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 30 977 464,72 грн пені, 6 314 001,50 грн 3% річних та 18 810 953,90 грн інфляційних втрат та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 30 977 464,72 грн пені, 6 314 001,50 грн 3% річних та 18 810 953,90 грн інфляційних втрат судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що (1) оскільки сторони не вносили змін до договору транспортування природного газу в частині зміни порядку оплати рахунків за добовий небаланс відповідно до умов, визначених Постановою № 235, то Оператор ГТС правомірно здійснив розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат виключно з дотриманням умов договору транспортування природного газу та Кодексу ГТС; (2) у спірних правовідносинах умови, порядок та строки розрахунків врегульовано положенням договору, який є типовим договором транспортування природного газу, до якого не вносилися зміни Регулятором, та який встановлює строк оплати рахунків у 5 робочих днів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” у справі № 911/3154/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали господарської справи № 911/3154/21.
24.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/3154/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/3154/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” на рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025 та призначено розгляд справи на 19.03.2026.
23.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що (1) постановою НКРЕКП № 235 від 17.02.2021 визначено на період лютого - березня 2021 року особливі умови здійснення балансування ГТС, для операторів газорозподільних систем строк оплати рахунків за добові небаланси становить 90 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення місяця надання послуги транспортування природного газу; (2) постанова НКРЕКП № 235 від 17.02.2021 є обов`язковою для всіх учасників ринку природного газу; (3) початок прострочення оплати за добові небаланси та відповідно початок для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат слід рахувати з 91 календарного дня, наступного за днем закінчення місяця надання послуг, тобто, для оплати небалансів за лютий 2021 року з 31.05.2021 (з урахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України), для оплати небалансів за березень 2021 року - з 30.06.2021.
19.03.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сибіги О.М. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 розгляд справи призначено на 28.05.2026.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21 залишити без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно було встановлено Господарським судом Київської області та перевірено судом апеляційної інстанції, 04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” (оператор) та Акціонерним товариством “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз” (замовник) укладено договір транспортування природного газу № 2002000108, який відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497 (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.
Згідно з п. 2.2., 2.3. договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.
За умовами п. 2.4. договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС.
Замовник зобов`язаний здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату в разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з ГТС в порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим договором; здійснити в термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця (п. 4.1. договору).
В п. 7.2. договору визначено, що оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті www.tsoua.com.
У разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1. договору).
У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу ГТС. У разі виникнення в замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю в замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу ГТС (п. 9.2. договору).
У випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту (п. 9.3. договору).
Відповідно до п. 9.3. договору оплата вартості щодобових небалансів оператором ГРМ за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться в строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.
Згідно з п. 9.6. договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 9.3 договору, визначається за даними оператора.
Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (п. 11.1. договору).
Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг; у випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку; до прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора (п. 11.3. договору).
Відповідно до п. 11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор урегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).
У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5. договору).
Договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2020 та діє до 31.12.2020. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1. договору).
Передбачені договором додатки 1 та 2 сторонами не підписано.
Позивач зазначає, що Оператором ГТС за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за лютий - березень 2021 року (складених на підставі інформації, поданої відповідачем до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9) виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснено розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу за кожну газову добу звітного місяця та визначено його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:
- за лютий 2021 року (з 01.02.2021 по 16.02.2021) виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 21 134,54282 тис. куб. м. (218 745 218 кВт х год) на загальну суму 247 390 722,58 грн з ПДВ;
- за лютий 2021 року (з 17.02.2021 по 28.02.2021) виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 28 119,19260 тис. куб. м. (291 033 643 кВт х год) на загальну суму 203 188 723,35 грн з ПДВ;
- за березень 2021 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 90 325,53577 тис. куб. м. (934 869 295 кВт х год) на загальну суму 653 290 999,14 грн з ПДВ.
За доводами позивача, вказані негативні щодобові небаланси AT “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз” виникли внаслідок безпідставного відбору відповідачем у лютому - березні 2021 року з газотранспортної системи природного газу без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи у зазначені періоди (довідки № 1, № 3). При цьому, зазначені в довідці № 1 дані щодо обсягів природного газу, які отримано відповідачем з ГТС, підтверджуються двосторонніми зведеними актами приймання-передачі природного газу за лютий та березень 2021 року.
Оператором ГТС через інформаційну платформу направлено AT “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз” акти врегулювання щодобових небалансів: № 02-2021-№2002000108 від 28.02.2021 за лютий 2021 року за період з 01.02.2021 по 16.02.2021, № 02-2021-№2002000108 від 28.02.2021 за лютий 2021 року за період з 17.02.2021 по 28.02.2021; № 03-2021-№2002000108 від 31.03.2021 за березень 2021 року.
Відповідачем доказів на спростування визначених позивачем даних, які наведені в актах врегулювання щодобових небалансів не надано.
Крім того, на виконання п. 9.3. договору Оператором ГТС через інформаційну платформу направлено AT “Оператор газорозподільної системи “Київоблгаз” рахунки: № 02-2021-№2002000108 від 28.02.2021 на оплату за добові небаланси за лютий 2021 року (з 01.02.2021 по 16.02.2021) на загальну суму 247 390 722,58 грн з ПДВ; № 02-2021-№2002000108 від 28.02.2021 на оплату за добові небаланси за лютий 2021 року (з 17.02.2021 по 28.02.2021) на загальну суму 203 188 723,35 грн з ПДВ; № 03-2021-№2002000108 від 31.03.2021 на оплату за добові небаланси за березень 2021 року на загальну суму 653 290 999,14 грн з ПДВ. Загальна сума щодобових негативних небалансів за лютий - березень 2021 року становить 1 103 870 445,07 грн.
Втім, відповідачем у встановлені п. 9.3. договору строки щодобові негативні небаланси за лютий - березень 2021 року сплачено лише частково на суму 25 200 000,00 грн, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 078 670 445,07 грн (1 103 870 445,07 грн - 25 200 000,00 грн). 
Спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 2002000108 від 04.02.2020 в частині своєчасної оплати за негативні щодобові небаланси за лютий – березень 2021 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 1 078 670 445,07 грн. Також у зв`язку із неналежним виконанням грошового зобов`язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 68 890 168,88 грн, 3% річних у розмірі 13 622 095,54 грн та інфляційні втрати у розмірі 20 810 983,24 грн.
В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що позивачем на підтвердження відповідачем відбору з газотранспортної системи природного газу надано зведені акти приймання-передачі природного газу за лютий - березень 2021 року, які за своєю суттю є технічними та не доводять факт надання послуги за договором. Відповідач стверджує, що сторонами не було погоджено обсягів розподілу потужності природного газу, додатки № 1, № 2 до договору не підписано, відповідачем позивачу не було надано фінансового забезпечення, отже і передумови для надання послуг перевищення замовленої (договірної) потужності були відсутні. Крім того наголошує, що складені довідки № 1, № 2, № 3 та реєстри файлів завантажених до інформаційної платформи є односторонніми та підписані тільки позивачем, інших первинних документів на підтвердження даних, які зазначено у довідках, не надано, що виключає можливість встановити дійсний обсяг небалансів відповідача. Також вказує, що договору № 2002000108 від 04.02.2020 притаманні риси, зокрема, договору перевезення, а для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк, який до вимог про стягнення заборгованості за лютий - березень 2021 року сплив.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржуються лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 30 977 464,72 грн пені, 6 314 001,50 грн 3% річних та 18 810 953,90 грн інфляційних втрат, колегія суддів переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та не перевіряє обґрунтованість та законність судового рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1 078 670 445,07 грн заборгованості, 37 912 704,16 грн пені, 2 000 029,34 грн інфляційних нарахувань, 7 308 094,04 грн 3% річних та судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний здійснити в термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.
У разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1. договору).
У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу ГТС. У разі виникнення в замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю в замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу ГТС (п. 9.2. договору).
У випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту (п. 9.3. договору).
Згідно з п. 13.5. договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
При цьому, 17.02.2021 Національною комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято Постанову № 235 (надалі – Постанова № 235), якою для Оператора ГТС визначено особливості здійснення балансування газотранспортної системи в період лютого - березня 2021 року, встановлено інший строк оплати рахунків за добовий небаланс для оператора ГРМ, ніж у пункті 9.3. договору, а саме: 90 календарних днів з дня, наступного за днем закінчення місяця надання послуги транспортування природного газу, і ця постанова Регулятора є обов`язковою для всіх учасників ринку природного газу.
Судом встановлено, що Оператором ГТС у лютому 2021 року розраховано вартість послуг балансування у різний спосіб та відповідно складено два акти наданих послуг (з 1 по 16 та з 17 по 28 лютого 2021 року), а саме:
- за лютий 2021 року (з 01.02.2021 по 16.02.2021) виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 21 134,54282 тис. куб. м. (218 745 218 кВт х год) на загальну суму 247 390 722,58 грн з ПДВ;
- за лютий 2021 року (з 17.02.2021 по 28.02.2021) виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 28 119,19260 тис. куб. м. (291 033 643 кВт х год) на загальну суму 203 188 723,35 грн з ПДВ.
Однак, при здійсненні розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних за негативний щодобовий небаланс у лютому - березні 2021 року Оператором ГТС не враховано, що на правовідносини сторін, починаючи з 17.02.2021 поширюється дія положень Постанови № 235, а тому, здійснивши перерахунок у спірному періоді, виходячи з установлених вище строків, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову саме в частині стягнення 37 912 704,16 грн пені, 2 000 029,34 грн інфляційних нарахувань, 7 308 094,04 грн 3% річних, відмовивши у стягненні решти нарахувань.
На підтвердження своєї позиції судом першої інстанції зазначено, що проведений перерахунок похідних нарахувань, з огляду на приписи діючої в спірному періоді Постанови № 235, відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду щодо обов`язкового виконання Оператором ГТС тимчасової зміни строку оплати добового негативного небалансу природного газу, передбаченого пунктом 9.3. договору та щодо поширення дії Постанови № 235 на спірні правовідносини без внесення відповідних змін у договір (постанови Верховного Суду від 06.12.2022 у справі № 912/2427/21, від 21.02.2024 у справі № 904/7327/21 та від 23.04.2024 у справі № 904/7418/21).
У апеляційній скарзі Оператор ГТС посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в оскаржуваній частині не враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21, щодо застосування Постанови № 235 у подібних правовідносинах.
У контексті цієї підстави апеляційного оскарження, Оператор ГТС стверджує, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 918/686/21 з аналогічним предметом позову про стягнення заборгованості за щодобові негативні небаланси природного газу за період лютого - березня 2021 року, та за подібних обставин справи (не внесення сторонами змін до договору транспортування природного газу щодо порядку розрахунків за добовий негативний небаланс відповідно до умов, визначених Постановою № 235), дійшов висновку про залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції, якою вимоги Оператора ГТС про стягнення заборгованості, у тому числі додаткових нарахувань, задоволено у повному обсязі.
Вважає, що таким чином, фактично, у постанові від 03.11.2023 у справі № 918/686/21, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду сформовано висновок про те, що оскільки сторони не вносили змін до договору транспортування природного газу в частині зміни порядку оплати рахунків за добовий небаланс відповідно до умов, визначених Постановою № 235, то Оператор ГТС правомірно здійснив розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат виключно з дотриманням умов договору транспортування природного газу та Кодексу ГТС.
Так, у справі № 918/686/21, зокрема, Оператор ГТС звернувся з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення заборгованості в розмірі 216 842 706,17 грн, що складається з 197 982 376,36 грн основного боргу, 11 993 692,62 грн пені, 2 228 546,35 грн 3% річних та 4 638 090,84 грн інфляційних втрат, у зв`язку з невиконанням договору транспортування в частині оплати за негативні щодобові небаланси та за перевищення замовленої потужності у лютому - березні 2021 року.
В обґрунтування позовних вимог у справі № 918/686/21 Оператором ГТС зазначено, зокрема, що на виконання умов договору та Кодексу ГТС позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з ГТС за лютий - березень 2021 року виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць у розмірі 254 179 745,05 грн з ПДВ. Оператор ГТС стверджував, що зазначені щодобові небаланси відповідача виникали внаслідок безпідставного відбору ним з ГТС природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до ГТС.
Судом першої інстанції у задоволенні позову Оператора ГТС до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення 216 842 706,17 грн відмовлено.
Апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову Оператора ГТС та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову.
Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постановою від 03.11.2023, зокрема, касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" залишено без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 у справі № 918/686/21 - без змін.
Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначено, що правовідносини у справі, яка розглядається № 927/903/21 та у справі № 918/686/21, за критеріями подібності правовідносин, визначеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, є подібними, а з`ясовані судами обставини у цих справах, є схожими.
Водночас, за результатами дослідження змісту постанови від 03.11.2023 у справі № 918/686/21 та висновків Верховного Суду, викладених у ній, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду з`ясовано, що остання не містить висновків про які стверджує скаржник у касаційній скарзі.
У цьому питанні Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду виходив з того, що ГПК України не містить визначення поняття терміну "висновок щодо застосування норм права", проте, цей термін наскрізно використовується законодавцем у відповідних статтях ГПК України, ЦПК України, КАС України, КК України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" тощо.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду звертається до висновку, викладеного в постановах від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19 та від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких зазначено, що правовий висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або низки норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи.
Отже, висновком Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду щодо застосування норм права є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду, який обов`язковий для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.
Так, у справі № 918/686/21 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вирішувалися питання:
- чи обов`язковим є укладення договору транспортування природного газу Оператором ГТС та оператором газорозподільної системи для провадження Оператором ГТС діяльності з розподілу природного газу;
- чи є погодженими умови щодо надання послуг замовлення потужності та балансування за відсутності підписаних додатків 1 та 2 до договору транспортування природного газу;
- чи встановлюють відомості, що містяться в інформаційній платформі, а також складені Оператором ГТС односторонні акти та складені сторонами акти звірки розрахунків, обсяг небалансів;
- чи може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати ненадіслання через засоби поштового зв`язку акта та рахунку у випадку передачі інформації про остаточні щодобові подачі та відбори в електронному вигляді через інформаційну платформу;
- чи входить у предмет доказування у спорах щодо стягнення заборгованості за послуги комерційного балансування відповідно до договору про транспортування природного газу встановлення факту існування загрози цілісності ГТС, а також фактів вчинення Оператором ГТС заходів з фізичного балансування;
- чи є у Верховного Суду підстави та процесуальні можливості для звернення із запитом до Суду справедливості Європейського Союзу про застосування норм Регламенту Комісії (ЄС) 312/2014 від 26.03.2014, яким запроваджується мережевий кодекс балансування газу в транспортних мережах та із повідомленням до Секретаріату Енергетичного Співтовариства про те, що у цій справі порушується питання щодо тлумачення та застосування законодавства ЕС;
- чи підлягають застосуванню до спірних правовідносин акти Європейського Союзу у сфері енергетики, зокрема Директива Європейського Парламенту та Ради 2009/73/ЄС від 13.07.2009, Регламент (ЄС) Європейського Парламенту та Ради 715/2009 від 13.07.2009, а також Регламент (ЄС) 312/2014, який був транспонований у законодавство України постановою НКРЕКП від 29.11.2019 № 2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України".
У постанові від 03.11.2023 у справі № 918/686/21 щодо питання застосування положень Постанови № 235 при визначені суми нарахованих штрафних санкцій, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначено наступне: "297. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував постанову НКРЕКП №235 при визначені суми нарахованих штрафних санкцій; оператор ГТС безпідставно здійснив розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, починаючи з 23.03.2021.
298. Втім, скаржник не посилається на неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду або на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм.
299. У зв`язку з цим цей довід скаржника Верховний Суд залишає без уваги, як такий що не обґрунтований із посиланням на жодну із підстав касаційного оскарження".
Отже, у межах розгляду справи № 918/686/21 та касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у ній, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не розглядались доводи скаржника щодо застосування Постанови № 235 з мотивів їх необґрунтованості відповідними підставами касаційного оскарження і, за таких обставин, залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції, у тому числі в частині стягнення у повному обсязі додаткових нарахувань, свідчить про недоведеність підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції в цій частині, а не формування висновку про який стверджує скаржник.
За таких обставин, доводи Оператора ГТС про неврахування судом першої інстанції висновку щодо застосування Постанови № 235, про який він стверджує, з покликанням на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21 не знайшли свого підтвердження та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.
Аргументи Оператора ГТС зводяться до власного тлумачення висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21, та положень законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не враховують сформованої та сталої практики Верховного Суду у розгляді цієї категорії спорів.
За встановлених обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 30 977 464,72 грн пені, 6 314 001,50 грн 3% річних та 18 810 953,90 грн інфляційних втрат колегія суддів не вбачає. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судом першої інстанції зібраних у справі доказів. Посилання скаржника на те, що суд не в повному обсязі дослідив докази та не з`ясував дійсні обставини справи, без належного обґрунтування не можуть ставити під сумнів оскаржуване судове рішення. Натомість зміст апеляційної скарги переконливо свідчить про те, що доводи скаржника зводяться здебільшого до посилань на необхідність переоцінки наявних у справі доказів.
На переконання колегії суддів, зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про дослідження наявних у справі доказів та встановлення судом обставин, що входять до предмету доказування у цій справі, а доводи скаржника фактично зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судом при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками суду, які покладені в основу оскаржуваного судового рішення у цій справі.
Незгода скаржника з рішенням суду першої інстанції або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішенні, не свідчать про його незаконність.
За таких обставин, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судом фактичних обставин справи та в межах наведених у апеляційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" слід відмовити, а рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21 залишити без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.07.2025 у справі № 911/3154/21 – залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.
4. Матеріали справи № 911/3154/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.06.2026. 

Головуючий суддя О.М. Сибіга 

Судді С.А. Гончаров

О.В. Тищенко