ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5371/26 Справа № 216/4720/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - СТАРТАНОВИЧ Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року, яка постановлена суддею Стартановичем Д.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,повне судове рішення складено 19 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі ТОВ «Газорозподільні мережі України») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів. 
У заяві про забезпечення зустрічної позовної заяви представники ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві просять суд:
- визнати порушення Законів України (зокрема положень Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (Документ 2479-IX, чинний, поточна редакція від 09.02.2025 року);
- визнати неправомірними дії несанкціонованого втручання Криворізької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в газорозподільну мережу, яка являється приватною власністю по об`єкту АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Криворізьку філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» негайно відновити газопостачання до приватного будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в порядку захисту прав споживача з вимогами немайнового характеру.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX на всій території України введений воєнний стан. На момент звернення воєнний стан не скасований, не припинений.
В умовах триваючої активної військової агресії з боку російської федерації відносно України, яка супроводжується постійними ракетними та артилерійськими обстрілами, значної шкоди завдається об`єктам критичної інфраструктури, зокрема, об`єктам, задіяним у виробництві та транспортуванні (передачі та розподілу) електричної енергії. Внаслідок їх руйнації або пошкодження під загрозою знаходиться цілісність, надійність та ефективне функціонування об`єднаної енергетичної системи України (OEC), що в кінцевому результаті може призвести до порушення електропостачання суб`єктів господарювання, побутових споживачів i, як наслідок, людських жертв та значних матеріальних збитків.
Так, наразі внаслідок пошкодження значної кількості генеруючих установок виникають ситуації несподіваного виникнення аварійною дефіциту потужності, тобто, непередбачуваного порушення балансу між виробництвом i споживанням електричної потужності та її дефіциту в OEC України.
3 метою недопущення виникнення та розвитку можливих негативних наслідків в OEC, підприємствами електроенергетики застосовуються графік погодинного відключення (ГПВ), графіки аварійного відключення споживачів електричної енергії (ГАВ), спеціальні графіки аварійних відключень (СГАВ), графік обмеження споживання електричної енергії (ГОЕ), графіки обмеження споживання електричної потужності (ГОП), автоматичне частотне розвантаження (АЧР).
Альтернатив іншого енергопостачання, окрім газопостачання у ОСОБА_1 відсутні.
Таким чином, відсутність газопостачання обмежує життєдіяльність ОСОБА_1 та може призвести до більш негативних наслідків.
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується доданими до позовної заяви документами.
18.10.2024 року представниками Криворізьку філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» по дорученню постачальника було перекрито ввідний кран діаметром 32 мм та встановлено охоронну пломбу № - R 39636130, про що складено акт №21 про обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Зазначений акт про припинення газопостачання, разом із супровідним листом №КрФ/100/103/2/ВИХ-17323-24 від 21.10.2024 року направлений відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, який останнім отримано 28.11.2024 року.
До будинку ОСОБА_1 фактично припинено постачання природного газу, необхідного їй для опалення будинку в зимовий період.
Безпідставне припинення газопостачання протягом часу розгляду даної справи, суттєво порушує та обмежує побутові потреби позивача. При цьому, примусове припинення газопостачання до житла в зимовий період, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для позивача та її родини.
Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, унеможливить ефективний спосіб захисту прав та її законних інтересів.
У зв`язку з вищевикладеним представники ОСОБА_1 просили задовольнити заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року заяву представників ОСОБА_1 Комара Е.Л., Скриги М.В. про забезпечення зустрічної позовної заяви у цивільній справі за первісною позовною заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів задоволено частково.
Забезпечено позов шляхом зобов`язання Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання та забезпечити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В інших вимогах відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Газорозподільні мережі України», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Центрально-Міського районного сулу міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 662,40 грн. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем за зустрічним позовом не обґрунтовано та не доведено достатніми в розумінні ЦПК України доказами в чому виразиться неефективність захисту або поновлення порушених прав ОСОБА_1 в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Криворізьку філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання та забезпечити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Об`єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду з урахуванням заявлених позовних вимог у зустрічній позовній заяві, мотивів співмірності запропонованого заходу, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування зазначених в оскаржуваній ухвалі заходів забезпечення позову не наведено. 
В обґрунтування заяви про забезпечення зустрічного позову представниками ОСОБА_1 зазначалось, що позивач за зустрічним позовом позбавлена можливості обігрівати будинок та приготувати їжу, відсутній мінімальний рівень існування в зимовий період. Разом з тим, вказані обставини не були підтверджені відповідними доказами. 
Крім того, посилається, що на момент механічного від`єднання наземного газопроводу на місці приєднання 06.01.2025 року за адресою ОСОБА_1 , газопостачання було припинено раніше, а саме 18.10.2024 року представниками Оператора ГРМ по дорученню постачальника було перекрито ввідний кран діаметром 32мм та встановлено охоронну пломбу № - R 39636130, про що складено акт №21 про обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», який знаходиться в матеріалах справи. Тобто з жовтня 2024 року у ОСОБА_1 не було газу, однак вона з цього часу жодного разу не зверталася щодо поновлення її «порушеного права», а звернулася лише після звернення Товариства до суду із позовом про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 24 649,58 грн., яка виникла внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог Кодексу ГРС, а саме Розділу ХІ глава 2 п. 1, п.п 2 «Несанкціоноване відновлення газопостачання споживачем», який полягав в тому, що за адресою ОСОБА_1 було складено акт про порушення: «Розтягнутий пломбувальний дріт, кран у відкритому положенні. Газ на газові прилади надходить. Порушення ПБСГ п. 5.7 виток газу на ввідному крані діаметром 40мм». За наслідками виявленого порушення представниками Оператора ГРМ складено акт від 06.01.2025 року на обмеження (припинення) газопостачання (розподілу природного газу) Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та виконано механічне від`єднання наземного газопровідного вводу діаметром 32 мм на місті приєднання. 
Зазначає, що оскільки предметом позову є стягнення донарахованих об`ємів природного газу споживачу, предметом зустрічного позову є визнання відсутності обов`язку сплачувати цю заборгованість, законодавством визначені підстави для припинення газопостачання, розгляд оспорюваного акту відбувається за спеціальною і встановленою процедурою, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення її зустрічного позову є не спів мірним з позовними вимогами і не відповідає суті порушеного права. 
В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не викладено мотивів, яким чином не забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення, викладаючи лише обставини поданого позову, посилаючись лише на те, що між сторонами існує спір, позивач вважає дії відповідача щодо відключення його від газопостачання протиправними. 
Посилається, що захід забезпечення позову – зобов`язання вчинити дії, по суті є окремими позовними вимогами, а не заходом забезпечення позову. А обґрунтування необхідності забезпечення позову необхідністю обігрівати будинок, приготуванням їжі ніяким чином не вплине на ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у справі, предметом розгляду якої є визнання відсутності обов`язку сплачувати заборгованість. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
Від імені представників позивачки Комар Е.Л. та Скриги М.В. засобами електронного зв`язку подана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представників в м. Дніпрі в Господарському суді Дніпропетровської області. Оскільки вказана заява не підписана заявниками в порядку визначеному законом, дана заява не може бути прийнята колегією суддів та врахована під час розгляду справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Смірнова проти України" та "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі "Красношапка проти України").
Таким чином неявка учасників справи не є перешкодою у розгляді справи, остільки матеріали містять достатньо доказів щодо обставин справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Домбровської Є.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнит, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Ухвала Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року оскаржується ТОВ «Газорозподільні мережі України» в задоволеній частині, тому в іншій частині відповідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не перевіряється. 
Задовольняючи частково заяву про забезпечення зустрічної позовної заяви суд першої інстанції, встановивши, що предметом спору є визнання протиправними дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та стягнення моральної шкоди, між сторонами дійсно існує спір, позивач за зустрічним позовом вважає дії відповідача щодо відключення його від газопостачання протиправними, дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся. З метою забезпечення доступу особи до правосуддя необхідно застосувати забезпечення позову у вигляді заборони припиняти газопостачання до моменту завершення розгляду справи та зобов`язання відповідача відновити газопостачання. 
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі неповно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд не врахував суть позовних вимог позивача та вимоги зустрічної позовної заяви та дійшов помилкового висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову шляхом зобов`язання Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання на забезпечити газопостачання до будинку ОСОБА_1 , оскільки необхідність саме такого виду забезпечення зустрічного позову останньою не обґрунтовано.
Так, відповідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу стягнення з ОСОБА_1 донарахованих об`ємів природного газу та визнання відсутності обов`язку ОСОБА_1 сплачувати цю заборгованість, і правомірність підстав припинення газопостачання не є предметом розгляду у даній справі.
Тобто, у випадку задоволення заявлених позовних вимог про визнання відсутності обов`язку у побутового споживача ОСОБА_1 сплачувати заборгованість в сумі нарахованої на оплату за не облікований об`єм (обсяг) донарахованого газу, рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню. 
Натомість, зобов`язуючи Криворізьку філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання та забезпечити газопостачання до будинку споживача ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував необґрунтованість позивачем за зустрічним позовом в своїй заяві про забезпечення позову необхідність саме такого виду забезпечення позову і чим саме не забезпечення зустрічної позовної заяви у вказаний спосіб утруднить чи унеможливить виконання можливого рішення у справі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ТОВ «Газорозподільні мережі України» в цій частині заслуговують на увагу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Газорозподільні мережі України» підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання та забезпечити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог у цій частині.
В іншій частині ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.
Оскільки за наслідками перегляду ухвали Центрально-Міського суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року у даній справі спір по суті не розглядався, питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року в частині забезпечення позову шляхом зобов`язання Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити систему газопостачання та забезпечити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог у цій частині.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 травня 2026 року.

Головуючий:

Судді: