ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/1225/25	Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В. 	
Провадження № 33/817/269/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 р. 	м. Тернопіль	

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. ознайомившись з апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Чауса С.В. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпроАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 153 (сто п`ятдесят три ) гривні.
Стягнуто з  ОСОБА_1  у дохід держави 665,60 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказану постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження апелянту слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.  Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У даному випадку апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження.
Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд 04 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було здійснено без участі останнього.
Разом з тим апеляційна скарга подана захисником тільки 29 квітня 2026 року, отже скарга подана з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, захисник вказує, що постанову суду ОСОБА_1 отримав тільки 23 лютого 2026 року, що не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, а інших поважних причин апелянтом не наведено (а.с.15).
При цьому, строк на апеляційне оскарження для останнього розпочинається саме із дня проголошення рішення суду, а не з моменту отримання копії постанови і незалежно від того, коли такий факт мав місце.
Так, з матеріалів справи вбачається, що захисник Чаус С.В. звернувся із заявою про ознайомлення із матеріалами справи тільки 09.03.2026 року, в той час коли доручення для надання безоплатної вторинної праничої допомоги ОСОБА_1 ним отримано ще 03.03.2026 року(а.с.16-17). 
Водночас апеляційна скарга подана захисником тільки 29 квітня 2026 року, тобто більш ніж через півтора місяці з моменту подання заяви та ознайомлення із матеріалами справи.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Крім того, учасники справи повинні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином не наведено і в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та які б перешкоджали захиснику Чауса С.В. звернутись з апеляційною скаргою в межах відведеного десятиденного строку.
Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.
Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».
Тому, зважаючи на доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Чауса С.В. як на обставини пропуску процесуального строку та мотиви, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи поважність причин, вважаю, що визнати їх такими немає підстав. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Чауса С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року - відмовити.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Чауса С.В. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя