04.06.2026 Справа № 932/9567/23
Номер провадження 2/932/2697/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Леміщенко О.О., за участю секретаря судового засідання Маншиліна Д.С., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Другої Дніпровської нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Дніпра з позовною заявою до ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Другої Дніпровської нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування.
В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років помер його батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В подальшому він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті батька, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Південний» у м. Дніпро. Від нотаріуса йому стало відомо, що за життя батько залишив заповіт на ім`я його молодшого рідного брата - відповідача ОСОБА_3 . Правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача, тому надати їх нотаріусу він не мав можливості. Постановою нотаріуса від 01 вересня 2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки на момент смерті батька йому було 63 роки, він на момент відкриття спадщини був повнолітньою непрацездатною дитиною, і в зв`язку з цим має обов`язкову частку у спадщині у розмірі від спадкового майна. Просить визнати за собою в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та на частку гаражу № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Південний» у м. Дніпро.
Позовна заява зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду (Д-3) 24 жовтня 2023 року
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2023 року позовну заяву передано в провадження судді Овчиннікової О.С.
Ухвалою від 30 жовтня 2023 року було відкрите загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою від 10 лютого 2024 року з Другої дніпровської нотаріальної контори витребувані докази по справі - копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 21 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.
02 травня 2024 року Другою дніпровською державною нотаріальною конторою надано на запит суду копію спадкової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2024 року цивільну справу передано впровадження судді Кондрашова І.А.
Ухвалою від 27 серпня 2024 року цивільну справу прийнято в провадження , призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2025 року цивільну справу передано в провадження судді Леміщенко О.О.
Ухвалою від 11 серпня 2025 року цивільну справу прийнято впровадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
18 грудня 2025 року за клопотанням позивача з Державного реєстру речових прав отримано інформацію щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Ухвалою від 17 грудня 2025 року з Другої дніпровської нотаріальної контори витребувані докази по справі - копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; а також з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР відомості щодо державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
06 січня 2026 року з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР отримано запитувану інформацію.
12 січня 2026 року представником відповідача надано відзив на позов з клопотанням про поновлення строку на його подання.
14 січня 2026 року Другою дніпровською державною нотаріальною конторою надано на запит суду копію спадкової справи.
Ухвалою від 02 квітня 2026 року з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувано довідку (інформацію) щодо дати досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку.
11 травня 2026 року з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано відповідь н запит суду.
Ухвалою від 20 травня 2026 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що він зі своїм померлим батьком перебував у складних відносинах, батько більше любив молодшого сина. Він же, в свою чергу, дуже багато допомагав матері доглядати брата, який на 15 років молодший за нього, фактично виховав його. При оформленні пенсії він мав проблеми з підтвердженням свого трудового стажу, оскільки підприємство, де він певний час працював, залишилось на окупованій території, тому він вийшов на пенсію не у 63 роки, як повинен був, а пізніше. Вважає, що оскільки станом на день смерті батька він досяг 63 років, мав право на пенсію, то був повнолітнім непрацездатним сином померлого, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі .
Представник відповідача ОСОБА_2 повністю заперечувала проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивач станом на день смерті батька не досяг пенсійного віку, встановленого законодавством України для чоловіків, тому не має права на обов`язкову частку у спадщині. Відповідач ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті батька за заповітом, оскільки на день смерті батька був зареєстрований та проживав з ним за однією адресою, однак до теперішнього часу свідоцтво про право на спадщину не отримував та право власності на спадкове майно не реєстрував. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Також зробила заяву, що розрахунок понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, сума яких попередньо складає 20000 грн, буде наданий нею відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України після завершення розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через свого представника, заяв або клопотань не надав.
Представник третьої особи - Другої Дніпровської нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань не надав.
Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьком є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Красногвардійським ЗАГС м. Дніпропетровська (актовий запис №1173 від 06 червня 1959 року) (ас. 11).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Чечелівським ВДАЦС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (актовий запис №41 від 05 січня 2023 року у Шевченківському ВДАЦС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 12).
За життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , належало таке нерухоме майно:
- на праві приватної власності - гараж № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Південний» в м. Дніпро, що підтверджується відповіддю №2145685 від 18 грудня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 104).
- на праві спільної сумісної власності - квартира АДРЕСА_3 (інші співвласники: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ), що підтверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 31 грудня 2025 року №14337 (а.с. 112).
За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дундук В.В 12 серпня 2014 року за р/№2709, яким заповів усе своє майно на користь ОСОБА_3 (а.с. 61, 136 зворот).
04 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53 зворот, 128 зворот).
01 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 61 зворот, 137).
Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. від 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу документа на право власності на спадкове майно (а.с 62-63, 137 зворот-138).
Пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , виданого Пенсійним фондом України 05 червня 2024 року, підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонером за віком (а.с. 123).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30 квітня 2026 року №0400-010304-7/80498 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки у ОСОБА_1 загальний страховий стаж становить 17 років 3 місяці 3 дні, пенсія йому призначена у віці 65 років (а.с. 182).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:
по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.
Аналізуючи викладені факти, суд доходить висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за життя склав заповіт на користь свого сина - відповідача по справі ОСОБА_3 , яким заповів йому все своє майно.
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 .
Однак, суд не погоджується з твердженням позивача про те, що він на день смерті батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 був його повнолітньої непрацездатною дитиною, в зв`язку з чим має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки позивач досяг пенсійного віку, який визначається статтею 26 Закону України «Про державне пенсійне страхування» з урахуванням наявного страхового стажу, лише по виповненню 65 років - ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто вже після смерті батька.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, як такі, що не ґрунтуються на законі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, усі витрати понесенні позивачем при розгляді судової справи покладаються на нього.
Керуючись ст.ст .2, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 223, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Другої Дніпровської нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний тест рішення складений та підписаний суддею 08 червня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Друга Дніпровська нотаріальна контора, ЄДРПОУ 02890937, юридична адреса: м. Дніпро, вул. Метробудівська, буд. 1.

Суддя О.О. Леміщенко