Справа № 954/205/26
Номер провадження 2/954/1611/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Каховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до Каховської міської військової ради Херсонської області про визнання права власності на квартиру по 1/5 частини за кожним. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі продажу квартири від 14.05.2002, посвідченого державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1539 належить на праві власності в рівних частках квартира загальною площею 60,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Каховським державним бюро технічної інвентаризації 20.06.2002 року та записано у реєстрову книгу за № 4359/21, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на Договорі купівлі-продажу. Згідно з технічного паспорту на квартиру, така знаходиться на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 46,2 м2, у тому числі 1-а кімната17,1 м2, 2-а кімната – 15,5 м2, 3-я кімната 13,6 м2, кухні площею 5,1 м2, ванної кімнати площею 2,2 м2, вбиральні - 1,1 м2, коридору – 4,9 м2, вбудованої шафи – 0,4 м2. Відомості про право власності на вказану квартиру не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, позивачі звернулася до державних реєстраторів Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області з заявою про державну реєстрацію за нею права власності на частку спірної квартири. Однак, державні реєстратори винесли рішення про залишення без руху заяви у зв`язку з неподанням заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Відтак державні реєстратори скерували запити до відповідного органу щодо інформації про зареєстровані до 01 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно. В подальшому державні реєстратори винесли рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій, оскільки не були усунені обставини, які слугували підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, зокрема не отримано відповідь на запит щодо зареєстрованого права власності на квартиру. Представник позивачів просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, просив задовольнити. Також представник позивачів на підставі ухвали суду надіслав до суду для ознайомлення оригінали документів щодо права власності на вказану квартиру.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, до суду надійшла його письмова заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. 
Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі продажу квартири від 14.05.2002, посвідченого державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1539 належить на праві власності в рівних частках квартира загальною площею 60,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Каховським державним бюро технічної інвентаризації 20.06.2002 року та записано у реєстрову книгу за № 4359/21, що підтверджується відповідним реєстраційним написом на Договорі купівлі-продажу. 
Згідно із технічного паспорту на квартиру, така знаходиться на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 46,2 м2, у тому числі 1-а кімната17,1 м2, 2-а кімната – 15,5 м2, 3-я кімната 13,6 м2, кухні площею 5,1 м2, ванної кімнати площею 2,2 м2, вбиральні - 1,1 м2, коридору – 4,9 м2, вбудованої шафи – 0,4 м2. 
Відомості про право власності на вказану квартиру не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, позивачі звернулася до державних реєстраторів Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області з заявою про державну реєстрацію за нею права власності на частку спірної квартири. Однак, державні реєстратори винесли рішення про залишення без руху заяви у зв`язку з неподанням заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Відтак державні реєстратори скерували запити до відповідного органу щодо інформації про зареєстровані до 01 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно. В подальшому державні реєстратори винесли рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій, оскільки не були усунені обставини, які слугували підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, зокрема не отримано відповідь на запит щодо зареєстрованого права власності на квартиру.
Відповідно до Наказ Мінрозвитку від 28.02.2025 № 376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Каховську територіальну громаду Херсонської області визнано тимчасово окупованою територією України із 24.02.2022 року. Зазначені обставини виключають можливість підтвердження реєстрації права власності в БТІ через окупацію населеного пункту. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
У таких випадках ч.1 ст. 392 ЦК України захищає право власності та передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) прав власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про щ свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс1 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадка право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема і правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача права власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм праве викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, тлумачення норми ч.1 ст. 392 ЦК України та правові висновки Верховного Суду свідчать, що власник має право звернутись із позовом про визнання його права власності у випадку втрати ним документа, який засвідчує його прав власності, що є достатньою та самостійною підставою для застосування ч.1 ст. 39 ЦК України.
Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Каховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Після набрання рішенням законної сили повернути представнику позивачів ОСОБА_1 оригінал договору купівлі-продажу квартири від 14.05.2002 року, технічний паспорт на квартиру, домову книгу на квартиру, робочий проект внутрішньої системи газозабезпечення квартири.
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О.В. Гончаренко