ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 червня 2026 року 	м.Суми	

Справа №576/1733/19 
Номер провадження 22-ц/816/7/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Сидоренко А. П. 
з участю секретаря судового засідання – Овчаренко М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем,
на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2024 року у складі судді Сапона О.В., ухваленого в м. Глухів Сумської області, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Зазначає, що спільне проживання з відповідачем у квартирі без її поділу в натурі неможливе.
Остаточно уточнивши позовні вимоги просила:
1.Визначити розмір часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , в розмірі по частині за кожним.
2.Поділити квартиру АДРЕСА_1 в натурі, між співвласниками, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виділивши їй: приміщення «1», коридор, площею 6,3 кв. м; приміщення «6», санвузол, площею 6 кв. м; приміщення «7», житлова кімната, площею 27,2 кв. м; приміщення «8», комора, площею 3,9 кв. м; а відповідачу ОСОБА_1 виділити: приміщення «3», житлова площа, площею 15,9 кв. м; приміщення «4», житлова кімната, площею 11,8 кв. м; приміщення «5», кухня, площею 12,2 кв. м; приміщення «7», житлова кімната, площею 3,5 кв. м (а.с. 51, Т. 1; а.с. 44, Т. 2).
Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . 
Визнано за ОСОБА_1  право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . 
Проведено поділ квартири АДРЕСА_1 , виділивши в натурі:
- ОСОБА_2 – житлову кімнату 3 площею 15,9 кв. м, житлову кімнату 4 площею 11,8 кв. м та частину житлової кімнати 7 площею 3,5 кв. м, кухню площею 12,2 кв. м;
- ОСОБА_1 - коридор площею 6,3 кв. м, санвузол площею 6,0 кв.м, комору площею 3,9 кв. м та частину житлової кімнати 7 площею 27,2 кв. м. 
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 7851 грн 40 коп. понесених судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Прядку В.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову; стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, вказавши в рішенні, що позивачка змінила позовні вимоги та остаточно просить визнати розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру рівними по частині за кожним, поділ квартири в натурі здійснити за первинними позовними вимогами. Проте, при порівнянні первинних вимог та вимог, які задоволені судом, вбачається розбіжність. Так, з тексту рішення вбачається, що поділ будинку проведений за висновком будівельно-технічної експертизи № 17 від 28 листопада 2022 року, проте рішення суду не містить інформації про уточнення позовних вимог після проведення експертизи.
Наголошує на тому, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит експерта та проведенні повторної будівельно-технічної експертизи. Вважає, що висновок експерта є таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви у його правильності, у зв`язку з чим з метою об`єктивного розгляду справи за доцільне було б допитати експерта та призначити повторну експертизу та доручити її виконання іншому експерту.
На думку сторони відповідача, суд повторно задовольнив вимогу, яка вже була задоволена рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року у справі № 576/2447/15-ц, яким спірну квартиру визнано спільною сумісною власністю сторін.
Вказує на те, що рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивачки 7 851,40 грн понесених судових витрат, проте рішення не містить обґрунтування такої суми витрат. Звертає увагу суду на те, що акт здачі-приймання висновку експерта № 17, який міститься в матеріалах справи, не підписаний замовником, а отже не погоджений сторонами, а відомості про будь-які інші можливі судові витрати відсутні. 
Позивачка правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористалася.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, колегією суддів було задоволено клопотання представника апелянта адвоката Прядка В.М. про слухання справи в режимі відеоконференції власними засобами про що він належним чином повідомлений, але на запрошення секретаря судового засідання представник на відеоконференцзв`язок не вийшов, про причини суду не повідомив, тому колегія суддів вважає за необхідне слухати справи у відсутність учасників справи та представника апелянта. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2003 року по 22 грудня 2007 року.
За час перебування у шлюбі ними на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 травня 2006 року було придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7 том 1). 
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року у справі № 576/2447/15-ц визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5-6, Т. 1).
З технічного паспорту на вказану квартиру, який виготовлено станом на 01 жовтня 2019 року, вбачається, що в квартирі є три житлові кімнати площею 15,9 кв.м, 11,8 кв.м та 30,7 кв.м, кухня площею 12,2 кв.м, санвузол площею 6,0 кв.м, коридор площею 6,3 кв.м, комора площею 3,9 кв.м та котельна площею 2,4 кв.м. Загальна площа квартири складала 89,2 кв.м, житлова – 58,4 кв.м. Прибудова – котельня збудована без дозвільних документів (а.с. 71-72, Т. 1).
З висновку судового експерта № 55/2019 від 21 жовтня 2019 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, (на замовлення відповідача ОСОБА_1 ) вбачається, що з моменту укладення договору купівлі – продажу квартири, тобто з 25 травня 2006 року по день здійснення дослідження (12 жовтня 2019 року) відбулися зміни у плануванні квартири АДРЕСА_1 . Встановлено, що прибудову під котельню збудовано без дозвільних документів, поділ спірної квартири з метою облаштування двох окремих ізольованих квартир можливий шляхом проведення реконструкції (а.с. 73-87, Т. 1).
Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 17 від 28 листопада 2022 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, з технічної точки зору поділ спірної квартири у відповідності з ідеальними частками кожного співвласника із виділенням кожній із сторін відокремленої частини квартири із окремим входом є можливим. При цьому на розгляд суду експерт запропонував один найбільш раціональний варіант розподілу квартири між співвласниками, в рівних частках (а.с. 211-226, Т. 1).
Так, судовий експерт запропонував виділити 1-му співвласнику житлову кімнату 3 площею 15,9 кв.м, житлову кімнату 4 площею 11,8 кв.м та частину житлової кімнати 7 площею 3,5 кв.м, а також кухню площею 12,2 кв. ІІ-му співвласнику – коридор площею 6,3 кв.м, санвузол площею 6,0 кв.м, комору площею 3,9 кв.м та частину житлової кімнати 7 площею 27,2 кв.м. 
Для здійснення запропонованого варіанту розподілу необхідно провести наступні переустаткування:
-демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 5 та 7;
-улаштувати у приміщенні 7 міжкімнатну перегородку для утворення приміщення коридору площею 3,5 кв. м та улаштувати перегородку для утворення приміщення коридору площею 2,0 кв. м та з улаштуванням окремих квартир для співвласників 1 та 2;
-у приміщенні 7 перенести т/п піч на інше місце;
-улаштувати тамбур з входом до приміщення 4 глибиною не менше 1,5 кв. м;
-частково демонтувати віконний блок для входу до приміщення 4 з улаштуванням дверного блоку;
-улаштувати у приміщенні 4 перегородку з дверним прорізом для утворення приміщення коридору площею 8 кв. м та приміщення ванної кімнати площею 3,8 кв. м;
-улаштувати проріз та вставити дверний блок між приміщеннями 4 та 5;
-утворити у приміщенні 7 кухню-нішу з обладнанням електроплитою та влаштуванням примусової витяжної вентиляції.
Для визначеного варіанту розподілу необхідно наступне:
Передбачити обладнання квартир самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами. Розподіл горища житлового будинку виконати по лінії розподілу квартири без зведення перегородок та із улаштуванням окремих лазів.
При проведенні переобладнання з улаштуванням, демонтуванням та переносом перегородок необхідно виконати заходи по посиленню несучих конструкцій та переопирання балок перекриття. Переобладнання необхідно виконати відповідно до вимог ДБН А.3.1-5:2006 «Організація будівельного виробництва» і «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт». 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року у справі № 576/2447/15-ц визнано спільною сумісною власністю сторін спірну квартиру, тому позов в частині визнання часток співвласників рівними підлягає задоволенню. Крім того, суд вказав, що в судовому засіданні встановлена технічна можливість поділу спірної квартири в житловому будинку без відступлення від ідеальних часток та з проведенням ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню її приміщень. Враховуючи в сукупності встановлені у справі фактичні обставини та норми законодавства, суд вважав за доцільне провести поділ спірної квартири згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17 від 28 листопада 2022 року за єдиним варіантом, який не порушує ідеальних часток кожного із співвласників та в рівній мірі забезпечує можливість індивідуальної експлуатації квартири кожним із власників.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду щодо наявності підстав для задоволення вимог про визнання за позивачем та відповідачем по частині спірної квартири та проведеним поділом спірної квартири. 
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.
Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою (частина друга статті 69 СК України).
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Оскільки рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року справі № 576/2447/15-ц визнано спірну квартиру спільною сумісною власністю сторін, тому з урахуванням наведених вище норм права колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для визнання за позивачкою та відповідачем по частині спірної квартири за кожним.
Стосовно вимог про поділ квартири в натурі, слід зазначити наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. 
Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про судову практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Завданням суду при розгляді такої категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину об`єкта нерухомого майна із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання житла в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. 
В даній справі висновком експерта № 17 від 28 листопада 2022 року було встановлено, що з технічної точки зору поділ спірної квартири у відповідності з ідеальними частками кожного співвласника із виділенням кожній із сторін відокремленої частини квартири із окремим виходом можливий. Судовим експертом на розгляд суду було запропоновано один найбільш раціональний варіант розподілу квартири між співвласниками в рівних частках. Варіант 1 розподілу квартири в рівних частках (графічно наведено у Додатку 2): І співвласник – 1/2; ІІ співвласник – 1/2.
Тобто, ухвалюючи рішення про здійснення поділу спірної квартири між сторонами відповідно до запропонованого експертом варіанту, суд першої інстанції діяв в межах заявлених позивачкою позовних вимог та не допустив жодних порушень положень статті 13 ЦПК України. 
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит експерта ОСОБА_3 та призначенні повторної будівельно-технічної експертизи, колегія суддів зауважує наступне.
Указані клопотання були заявлені відповідачем також у суді апеляційної інстанції. 19 грудня 2024 року в судовому засіданні апеляційного суду була допитана експерт ОСОБА_3 . 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 січня 2025 року за клопотанням представника ОСОБА_1 у справі була призначена повторна судова будівельно-технічна експертиза. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача.
Проте ОСОБА_1 вартість проведення експертизи не оплатив, у зв`язку з чим експерт залишив ухвалу суду від 09 січня 2025 року без виконання, матеріали справи повернув до суду.
Відтак відповідач не довів істотності порушення норм, які регламентують порядок призначення, проведення експертизи та не спростував належними допустимими доказами правильності висновку будівельно-технічної експертизи №17 від 28 листопада 2022 року.
На думку колегії суддів, висновок експерта № 17 від 28 листопада 2022 року є належним та допустимим доказом у справі, підстав для його відхилення не вбачається.
Отже, вказаним висновком експерта встановлено, що з технічної точки зору поділ спірної квартири у відповідності з ідеальними частками кожного співвласника із виділенням кожній із сторін відокремленої частини квартири із окремим виходом можливий, та було запропоновано один найбільш раціональний варіант розподілу квартири між співвласниками в рівних частках.
За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення вимог про поділ квартири в натурі.
Водночас, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення в частині поділу квартири в натурі не зазначив, що поділ слід провести згідно варіанту 1 розподілу квартири (Додаток 2), викладеному у висновку експерта № 17 від 28 листопада 2022 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та не вказав, які види робіт необхідно виконати кожному із співвласників відповідно до висновку експерта, у зв`язку з чим рішення суду слід змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в новій редакції.
Стосовно тверджень сторони відповідача, що суд задовольнив вимогу, яка вже була задоволена рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року у справі № 576/2447/15-ц, колегія суддів зауважує, що предмет позову у справі № 576/2447/15-ц та у даній справі не є тотожними.
Крім того, в суді першої інстанції стороною відповідача заявлялось клопотання про застосування строків позовної давності. З цього приводу слід зазначити, що позивачка як співвласник спірної квартири не обмежена строками звернення до суду із позовом про визначення свої частки та виділу в натурі належної їй частки із майна, що є у спільній частковій власності. 
Стосовно незгоди відповідача щодо стягнення з нього витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, слід зазначити наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що вартість експертизи становить 7065 грн (а.с. 140, Т. 1), вказані кошти були сплачені наперед (17 лютого 2020 року) позивачкою. Отже, вказані витрати є доведеними.
Водночас, оскільки вимоги позивачки в частині поділу спірної квартири судом задоволено частково, тому рішення суду підлягає зміні в частині розподілу судових витрат та на підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 384 гривні 20 копійок та 3532 гривні 50 копійок витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем, задовольнити частково.
Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2024 року змінити в частині вирішення вимог про поділ квартири, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Провести поділ квартири АДРЕСА_1 згідно варіанту 1 розподілу квартири (Додаток 2), викладеному у висновку експерта № 17 від 28 листопада 2022 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, виділивши в натурі:
-  ОСОБА_2  - житлову кімнату 3 площею 15,9 кв. м, житлову кімнату 4 площею 11,8 кв. м та частину житлової кімнати 7 площею 3,5 кв. м, кухню 5 площею 12,2 кв. м (позначено жовтим кольором);
-  ОСОБА_1  – коридор 1 площею 6,3 кв. м, санвузол 6 площею 6,0 кв. м, комору 8 площею 3,9 кв. м та частину житлової кімнати 7 площею 27,2 кв. м (позначено синім кольором).
Для здійснення розподілу необхідно провести наступні переустаткування:
ОСОБА_2 :
-демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 5 та 7;
-улаштувати у приміщенні 7 міжкімнатну перегородку для утворення приміщення коридору площею 3,5 кв. м;
-улаштувати тамбур з входом до приміщення 4 глибиною не менше 1,5 кв. м;
-частково демонтувати віконний блок для входу до приміщення 4 з улаштуванням дверного блоку;
-улаштувати у приміщенні 4 перегородку з дверним прорізом для утворення приміщення коридору площею 8 кв. м та приміщення ванної кімнати площею 3,8 кв. м;
-улаштувати проріз та вставити дверний блок між приміщеннями 4 та 5.
ОСОБА_1 :
-улаштувати у приміщенні 7 перегородку для утворення приміщення коридору площею 2,0 кв. м;
-у приміщенні 7 перенести т/п піч на інше місце;
-утворити у приміщенні 7 кухню-нішу з обладнанням електроплитою та влаштуванням примусової витяжної вентиляції.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передбачити обладнання квартир самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами. Розподіл горища житлового будинку виконати по лінії розподілу квартири без зведення перегородок та із улаштуванням окремих лазів.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при проведенні переобладнання з улаштуванням, демонтуванням та переносом перегородок необхідно виконати заходи по посиленню несучих конструкцій та переопирання балок перекриття. Переобладання необхідно виконати відповідно до вимог ДБН А.3.1-5:2006 «Організація будівельного виробництва» і «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт».
Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2024 року змінити в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 384 гривні 20 копійок та 3532 гривні 50 копійок витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді: В. І. Криворотенко 

А. П. Сидоренко