Справа № 127/38843/25
Провадження 2/127/9232/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/38843/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 11.12.2025 року і мотивований тим, що 18.08.2018 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 згідно вимог Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір позики № 2989749 (продукт он-лайн кредитування), невід`ємною частиною якого є Правила про порядок надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту.
Уклавши цей договір, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті www.fksm.com.ua.
Кредитні кошти – 5 000 грн. надані відповідачу в безготівковій формі, на строк, що не може становити більше 29 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позика надається строком на 14 днів, до 31.08.2018 року включно. Процентна ставка – 0, 01 відсотків річних від суми позики, починаючи з дня надання позики, з погашенням в кінці строку дії договору, або при повному погашенні позики достроково. Детальний розпис сукупної вартості позики визначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.
Сума позики, проценти за користування позикою, комісія, складають заборгованість за договором позики (п.3.3).
Згідно п.4.2.2. позичальник зобов`язався вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою, визначені цим договором та комісію: п.4.2.2.1 – 50 % від вказаної в п.2.2.1 договору суми позики – щомісячно, яка розраховується щоденно, виходячи з загального періоду нарахування, який становить кожні 30 календарних днів з дати укладення цього договору та сплачується позичальником при погашенні позики; п.4.2.2.2 – 100 % від вказаної в п.2.2.1 договору суми позики – щомісячно, яка розраховується щоденно, виходячи з загального періоду нарахування, який становить кожні 30 календарних днів з дати невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором повністю або частково та сплачується позичальником до моменту погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі та в порядку, встановленому п.3.4 договору (черговість).
Згідно графіку (дод. № 1 до договору), який містить суму позики, проценти за користування позикою та комісії із визначенням терміну платежу, із суми 5 000 грн. позики на 14 днів, проценти – 1 256, 52 грн., до сплати разом – 6 256, 52 грн.
Сукупна вартість позики складає 25, 13 % від суми позики (в процентному виразі) або 1 256,52 грн. та включає в себе проценти за користування позикою 0, 00 % від суми позики (у процентному виразі) або 0, 02 грн. у грошовому виразі; щомісячна комісія – 50 % від суми позики (у процентному виразі) або 1 256, 50 грн. у грошовому виразі.
Згідно п. 5.1 договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України та цього договору. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п.5.2).
Позивач виконав умови договору та надав відповідачу ОСОБА_1 5 000 грн., яка всупереч умов договору не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості. 
Станом на 01.11.2025 року загальна заборгованість відповідача за договором складає 254 760, 87 грн., в т.ч.: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 235 862,92 грн. – заборгованість по комісії; інфляційні – 9 936, 37 грн., 3 % річних – 3 961,58 грн.
Загальну суму заборгованості – 254 760, 87 грн. позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати: судовий збір – 3 821, 41 грн. 
Загальне позовне провадження у справі відкрите 12.01.2026 року. 
Підготовче провадження закрите ухвалою від 09.03.2026 року.
Представник ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» - Колодуб В.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.Позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 18.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» із заявкою про надання коштів у позику, у зв`язку з чим була проведена верифікація її картки, на яку згодом, після укладення договору, 18.08.2018 року перераховані грошові кошти.
18.08.2018 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 згідно вимог Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір позики № 2989749 (продукт он-лайн кредитування), невід`ємною частиною якого є Правила про порядок надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту.
Уклавши цей договір, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті www.fksm.com.ua.
Кредитні кошти – 5 000 грн. надані відповідачу в безготівковій формі, на строк, що не може становити більше 29 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позика надається строком на 14 днів, до 31.08.2018 року включно. Процентна ставка – 0, 01 відсотків річних від суми позики, починаючи з дня надання позики, з погашенням в кінці строку дії договору, або при повному погашенні позики достроково. Детальний розпис сукупної вартості позики визначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.
Сума позики, проценти за користування позикою, комісія, складають заборгованість за договором позики (п.3.3).
Згідно п.4.2.2. позичальник зобов`язувався, зокрема, вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою, визначеному цим договором та комісію: п.4.2.2.1 – 50 % від вказаної в п.2.2.1 договору суми позики – щомісячно, яка розраховується щоденно, виходячи з загального періоду нарахування, який становить кожні 30 календарних днів з дати укладення цього договору та сплачується позичальником при погашенні позики; п.4.2.2.2 – 100 % від вказаної в п.2.2.1 договору суми позики – щомісячно, яка розраховується щоденно, виходячи з загального періоду нарахування, який становить кожні 30 календарних днів з дати невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором повністю або частково та сплачується позичальником до моменту погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі та в порядку, встановленому п.3.4 договору (черговість).
Згідно графіку (дод. № 1 до договору), який містить розрахунок заборгованості (в т.ч. суми позики, процентів за користування позикою та комісії) із зазначенням терміну платежу – 5 000 грн. позики на 14 днів, проценти – 1 256, 52 грн., до сплати разом – 6 256, 52 грн.
Сукупна вартість позики складає 25, 13 % від суми позики (в процентному виразі) або 1 256, 52 грн. та включає в себе проценти за користування позикою 0, 00 % від суми позики (у процентному виразі) або 0, 02 грн. у грошовому виразі; щомісячна комісія – 50 % від суми позики (у процентному виразі) або 1 256, 50 грн. у грошовому виразі).
Згідно п. 5.1 договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України та цього договору. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п.5.2).
Позивач виконав умови договору та надав відповідачу ОСОБА_1 в позику 5 000 грн., на картку НОМЕР_1 , код авторизації 857553, що підтверджено повідомленням ТОВ «Вей Фор Пей», яка всупереч умов договору не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості. 
Станом на 01.11.2025 року загальна заборгованість відповідача за договором складає 254 760, 87 грн., в т.ч.: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 235 862, 92 грн. – заборгованість по комісії; інфляційні – 9 936, 37 грн., 3 % річних – 3 961, 58 грн.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 18.08.2018 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 договору позики № 2989749 та отримання позичальником кредитних коштів – 5 000 грн. 
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.11.2025 року складає 254 760, 87 грн.: 5 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 235 862, 92 грн. – заборгованість по комісії; інфляційні – 9 936, 37 грн., 3 % річних – 3 961, 58 грн.
Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Беручи до уваги, що заборгованість у виді 3% річних та інфляційних згідно ст. 625 ЦК України нарахована з 18.08.2018 року по лютий 2022 року, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму позики – 5 000 грн., а також інфляційні – 9 936, 37 грн. та 3 % річних – 3 961, 58 грн., всього 18 897,95 грн. 
Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по комісії в розмірі 235 862, 92 грн. є недоведеними.
Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 вказав, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Аналізуючи зміст договору позики № 2989749 від 18.08.2018 року, суд дійшов висновку, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які встановлена щомісячна комісія, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору про споживчий кредит, а тому положення п. 4.2.2. (в т.ч. п.4.2.2.1, п. 4.2.2.2) договору позики щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведені обставини, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. 
При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 3 821, 41 грн., про що надав платіжну інструкцію від 12.11.2025 року.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог (7, 42 %) в розмірі 283,55 грн.
Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 512, 514, 526, 625, 629, 638, 1050, 1049, 1054 ЦК України, п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в :

позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» (ЄДРПОУ 38604217, інд. 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, рах. НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) заборгованість за договором позики № 2989749 від 18.08.2018 року в сумі 18 897 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 95 коп. та судові витрати – судовий збір 283 (двісті вісімдесят три) грн. 55 коп. 
В решті позову – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. 
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складене 18 травня 2026 року.

Суддя: