Справа № 405/5812/25
1-кп/405/295/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Подільський районний суд м. Кропивницького в складі:
головуючого: ОСОБА_1 , 
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю прокурора: ОСОБА_4 
потерпілого: ОСОБА_5 
представника потерпілого: ОСОБА_6 
захисника: ОСОБА_7 
обвинуваченого: ОСОБА_8  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025121130000571 від 02.09.2025, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст.89 КК України такого, що не має судимостей, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 вчинив інші насильницькі дії та побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за наступних обставин. 
Так, 29.08.2025 близько 17:00 годин між раніше невідомими ОСОБА_8 і. ОСОБА_5 неподалік від приміщення магазину "Dudka Vape», що розташований по вул. Полтавська, буд. 81 в м.Кропивницький, виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення фізичного болю потерпілому ОСОБА_5 . 
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді отримання потерпілим фізичного болю та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 дістав предмет, схожий на газовий балон дратівливої дії та на відстані витягнутої руки застосував зміст балону, виприснувши в обличчя потерпілому ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс один удар в область обличчя зліва ОСОБА_5 , після чого наніс один удар ногою в область пахової зони останнього та удар ногою в область грудної клітини.
Внаслідок даного удару ОСОБА_5 зігнувся, а ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, умисно наніс ногою один удар в область носа потерпілого.
Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. 

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення вину визнав повністю та показав, що 29.08.2025 о 17.00 год. під`їхав до зупинки, що розташована по вул.Полтавська, 81, в м.Кропивницький. В цей час потерпілий ОСОБА_5 показав в його сторону непристойний жест. Вийшовши з автомобіля, спитав у потерпілого чому він так зробив, виник словесний конфлікт, в ході якого він застосував відносно нього балончик, що мав при собі, згодом наніс ОСОБА_5 удар кулаком в груди, внаслідок чого останній обперся об стовп, а після вдарив ще раз рукою та декілька разів ногою. Крові на потерпілому не було. Просив захисника організувати зустріч з потерпілим до суду, однак останній відмовився. Згодом, коли у ОСОБА_5 з`явився його представник, також намагався організувати зустріч з потерпілим, однак знову надійшла відмова, тому вибачився перед ним в приміщенні суду. 
У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутність будь – яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 КПК України та з їх згоди, суд обмежився дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, допитом потерпілого в частині цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, яке ним не оспорюється та роз`яснив учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_8 за ч.1 ст.126 КК України, як вчинення інших насильницьких дії та побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_8 , суд враховує особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, як особа за місцем проживання згідно відомостей наданих КП «Житлово-експлуатаційна організація №3» КМР» скарг від мешканців будинку, інших осіб, в тому числі, правоохоронних органів, не надходило, згідно характеристики з місця проживання від сусідів характеризується позитивно; на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» та у відокремленому структурному підрозділі «Психоневрологічне диспансерне відділення» КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» у лікарів психіатра та нарколога не значиться, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , ФОП « ОСОБА_8 », в силу положень ст.89 КК України такий, що не має судимостей.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, враховуючи щире каяття останнього, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.1 ст.126 України у виді штрафу, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_8  нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Під час судового розгляду представником потерпілого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, у якому остання просила відшкодувати 50 000 грн. моральної шкоди та 12 000 грн. витрат на правничу допомогу. 

В мотивування стягнення моральної шкоди саме в такому розмірі вказала, що потерпілому ОСОБА_5 побиття нанесло психологічну травму, що проявляється в утраті довіри до оточуючих людей, на фоні емоційних страждань він відчуває тривожність та стрес, болить голова, присутні запаморочення. 

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 щодо моральних страждань вказав, що після його побиття у нього пішла кров з носу, однак обвинувачений йому допомоги не надав, швидку медичну допомогу не викликав. З початку конфліктної ситуації визнав, що був не правий, однак обвинувачений все одно застосував відносно нього балончик. Через 2 з половиною місяці після побиття у нього з`явилося голово кружіння. 

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, глибину моральних страждань та переживань потерпілого, тому, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020, суд оцінює завдану моральну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , в розмірі 12 000 грн. Вищевказана сума морального відшкодування, на переконання суду, є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілого ОСОБА_5 , при цьому не становитиме надмірного тягаря для обвинуваченого ОСОБА_8 .

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн., суд зазначає наступне.
На підставі п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.
Згідно з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат представником потерпілого надано ордер на надання правничої допомоги №1132197, укладений між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 , договір про надання правничої допомоги від 20.10.2025, протокол узгодження договірної ціни, розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги та платіжну квитанцію на суму 12000 грн. 

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження представник потерпілого – адвокат ОСОБА_6 брала участь під час судового розгляду цього кримінального провадження шляхом написання цивільного позову та представлення інтересів потерпілого у судових засіданнях, а тому розумним і справедливим розміром понесених потерпілим витрат на професійну правничу допомогу слід вважати витрати в сумі 12 000 грн, які підлягають стягненню із обвинуваченого на користь потерпілого.
Такі висновки суду узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 26 червня 2024 року (справа № 686/5757/23; провадження № 14-50цс24).

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов представника потерпілого – адвоката ОСОБА_6 – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 12 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 12 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. 

Речовий доказ: оптичний диск DVD-R – залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Кропивницького. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя
Подільського районного суду 
міста Кропивницького                    ОСОБА_9