КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 370/3053/25 Головуючий 1-ї інстанції: Бізяєва Н.О. 
Провадження №33/824/2070/2026 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: захисника - адвоката Клока В.О., представника потерпілого - Перегуди А.П., потерпілої - ОСОБА_1 , представників потерпілого - Панаса В.М., Прокопенко П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та представника заявника КНІ Київської обласної ради «Київської обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» - Шарко Оксани Миколаївни на постанову Макарівського районного суду Київської області від 27 лютого 2026 року щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Макарівського районного суду Київської області від 27 лютого 2026 року по справі N?370/3053/25, а провадження у справі закрити на підставі
п.7 ч.1 cт. 247 KУпАП, y зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУПАП та внести зміни до постанови суду, шляхом виключення з мотивувальної частини винуватості ОСОБА_2 .
На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вказана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, не дослідив і не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому постанова є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 470285 від 01.10.2025 року, в якому зазначено, що він рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору. Водночас апелянт звертає увагу на те, що були увімкнені проблискові маячки не лише синього, а й червоного кольору, а також був увімкнений спеціальний звуковий сигнал (сирена) для привернення уваги інших водіїв, які забезпечили йому безперешкодний проїзд шляхом зупинки своїх транспортних засобів.
Зазначає, що ним не було порушено вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху. Вказує, що інший учасник дорожнього руху, не зважаючи на те, що інші водії надавали йому перевагу в русі, не гальмував та не вжив жодних дій для уникнення зіткнення, що, на думку апелянта, підтверджується відсутністю гальмівного шляху. У зв?язку з цим вважає, що його вина не доведена даними протоколу про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що суд першої інстанції поклав в основу рішення схему місця ДТП від 01.10.2025 року, однак у вказаній схемі відсутній гальмівний шлях іншого учасника дорожнього руху, що, на його думку, свідчить про те, що останній не вжив жодних дій для уникнення дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначає, що при підписанні схеми ним було надано пояснення до протоколу. 
Крім того, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції у постанові зазначив, що в його поясненнях до протоколу вказано про увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів і спеціального звукового сигналу, а також навів умови, за яких водій оперативного транспортного засобу має право відступати від вимог Правил дорожнього руху, однак, на думку апелянта, ці обставини судом не враховані.
Зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази, які містяться в матеріалах справи, зокрема пояснення трьох свідків, які зазначили, що на оперативному транспортному засобі під його керуванням були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів і спеціальний звуковий сигнал.
Апелянт також посилається на положення ч. 2 ст. 38 КУпАП та зазначає, що правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не є триваючим, оскільки має разовий характер.
У зв?язку з викладеним апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи.
Крім того, не погоджуючись з рішенням суду представник потерпілої КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» - Шарко О.М. також подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Макарівського районного суду Київської області від 27.02.2026 року по справі №370/3053/25 скасувати та закрити провадженні у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Водночас, представник заявника Шарко О.М. подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначила, що Макарівським районним судом Київської області, оскаржувану постанову ухвалено 27.02.2026 року. Загальний доступ постанови було надано 05.03.2026 року. Скаржнику про наявність вищевказаної постанову стало відомо із ЄДРСР, лише 10.03.2026 року. 
Разом з тим, Шарко О.М. просить визнати відмову у задоволенні заяви від 09.10.2025 року про вступ у справу потерпілого та надання доступу до матеріалів справи, яка викладена у постанові Макарівського районного суду Київської області від 21.10.2025 року по справі №370/3053/25, протиправною та залучити КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», до справи як потерпілого.
Також, просить визнати відмову Макарівського районного суду Київської області у задоволенні заяви від 22.01.2025 року про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №470285 від 01.10.2025 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124
КУпАП для належного оформлення та приведення протоколу у відповідність до ст. 256 КУпАП до УПП батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області -протиправною.
На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що рішення є необґрунтованим та суперечить нормам законодавства України.
Шарко О.М. зазначає, що транспортний засіб «АВТОСПЕЦПРОМ», номерний знак НОМЕР_1 , належить КНП КОР «КОЦЕМД МК», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Вказує, що КНП КОР «КОЦЕМД МК» звернулося до Макарівського районного суду Київської області із заявою від 09.10.2025 року про вступ у справу як потерпілої особи та надання доступу до матеріалів справи, обґрунтовуючи це заподіянням підприємству майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та необхідністю його участі у справі відповідно до ст. 269 КУпАП, оскільки судове рішення впливає на його права та обов`язки. Постановою суду від 21.10.2025 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.
Апелянт вважає, що така відмова фактично позбавила підприємство можливості реалізувати процесуальні права та законні інтереси, оскільки особа, права якої безпосередньо пов`язані з обставинами справи, була усунута від участі у її розгляді, що суперечить принципам змагальності сторін та справедливого судового розгляду, а також обмежило доступ
до правосуддя.
Зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у залученні до участі у справі, виходив із положень ст. 256 КУпАП та того, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії
ЕПР 1 N? 470285 у графі «Свідки чи потерпілі» зазначено лише ОСОБА_1 . Разом з тим апелянт вказує, що відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій заподіяно майнову шкоду, та зазначає, що зі схеми ДТП серії ЕО № 9304 вбачається наявність пошкоджень транспортного засобу підприємства.
Також зазначає, що подане ним клопотання про повернення протоколу адміністративне правопорушення залишено без задоволення, попри те, що протокол не містить відомостей про підприємство як потерпілу особу, що є істотним порушенням.
У зв?язку з цим, за твердженням апелянта, підприємство було позбавлене можливості доводити обставини дорожньо-транспортної пригоди у межах даної справи та в подальшому може бути позбавлене можливості спростовувати їх у межах цивільного провадження.
Щодо порушення права на доступ до правосуддя зазначає, що незалучення його до участі у справі як потерпілої особи та не направлення протоколу на доопрацювання призвело до позбавлення можливості бути повідомленим про розгляд справи, ознайомлюватися з матеріалами, подавати докази, заявляти клопотання та заперечення, а також користуватися правовою допомогою. 
Зазначає, що це унеможливило вплив на повноту та об`єктивність з`ясування обставин справи, що суперечить завданням провадження.
У зв?язку з викладеним апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив позицію особи, якій заподіяно матеріальну шкоду, та ухвалив рішення без урахування її прав та інтересів.
Представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Перегуда А.П. направив на електрону адресу апеляційного суду заперечення на апеляційні скарги, в яких зазначив, що подана апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить жодної підстави для скасування судового рішення, зокрема відсутні аргументи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.
Наголошується, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 б, д), 10.1 та 10.4 ПДР України, які зобов`язують водія бути уважним, не створювати небезпеки для інших учасників руху, перед зміною напрямку переконатися у безпечності маневру та надати дорогу зустрічним транспортним засобам при розвороті.
Підкреслюється, що такі порушення призвели до пошкодження транспортних засобів, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Як на докази вини посилаються на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, фотознімки, відеозапис, а також письмові пояснення потерпілої та свідків.
Окремо звертається увага, що у власних поясненнях від 01.10.2025 ОСОБА_2 визнав, що під час розвороту не надав дорогу зустрічному транспортному засобу.
Зазначається також, що твердження про увімкнення звукового сигналу спростовуються матеріалами справи, а з пояснень самого ОСОБА_2 вбачається невиконання вимог п. 3.1 ПДР України, оскільки ним не було забезпечено безпеки дорожнього руху.
Крім того, звертається увага, що він усвідомлював необхідність забезпечення безпечності маневру, однак фактично не переконався у відсутності перешкод, зокрема щодо транспортних засобів, які рухались у правій смузі зустрічного напрямку, що підтверджується фактом зіткнення та поясненнями потерпілої і свідків.
Також доводи про безпечну відстань та повільний рух спростовуються характером механічних пошкоджень транспортних засобів, які свідчать про швидке перекриття смуги руху.
Наголошується, що суд першої інстанції правильно застосував положення п. 3.1 ПІДР України, відповідно до яких навіть за наявності спеціальних сигналів водій оперативного транспортного засобу зобов`язаний забезпечити безпеку дорожнього руху, чого ОСОБА_2 не зробив.
Окремо зазначається, що закриття провадження у зв?язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності не є реабілітуючою підставою та не звільняє суд від обов`язку встановити факт вчинення правопорушення і вину особи.
З урахуванням наведеного робиться висновок, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, належним чином оцінив докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Разом з тим, представник потерпілої вважає, що апеляційна скарга КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», подана 16.03.2026 на постанову Макарівського районного суду Київської області від 27.02.2026 у справі N?370/3053/25, не містить жодних належних та передбачених законом підстав для її скасування, оскільки відсутні доводи щодо порушення норм процесуального чи неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції.
Зазначається, що доводи апелянта про наявність у КНП статусу потерпілого та необхідність його залучення до участі у справі є безпідставними та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи і вимогами КУпАП. При цьому вказується, що підприємство фактично намагається поставити під сумнів встановлені судом обставини та результати розгляду справи.
Також у запереченнях звертається увага, що твердження апелянта про порушення його процесуальних прав є надуманими, оскільки суд першої інстанції діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог закону, а підстав для обов`язкового залучення КНП як потерпілого не встановлено.
Окремо зазначається, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо обставин ДТП, яка мала місце 01.10.2025, коли ОСОБА_2 , керуючи автомобілем
CITROEN JUMPER, при виконанні розвороту поза перехрестям не надав дорогу транспортному засобу Ford Fusion під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень транспортних засобів.
Окремо наголошується, що дії ОСОБА_2 перебувають у причинному зв?язку з наслідками ДТП, а тому кваліфікація його дій за ст.124 КУпАП є правильною та обґрунтованою.
У зв`язку з викладеним представник потерпілої вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає, а апеляційна скарга підлягає відхиленню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, представників потерпілих, потерпілої, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.
Як убачається з матеріалів справи, постанову Макарівського районного суду Київської області ухвалено 27.02.2026 року без участі представника КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». В обгрунтування клопотання представник потерпілого зазначила, що про наявність оскаржуваної постанови скаржнику стало відомо лише 10.03.2026 року після ознайомлення з нею в ЄДРСР, після чого апеляційну скаргу було подано без невиправданих зволікань.
За таких обставин, враховуючи час фактичного отримання інформації про існування судового рішення та з метою забезпечення права особи на апеляційний перегляд справи, суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому строк підлягає поновленню.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Судом першою інстанцією встановлено, що 01.10.2025 11:50:00 Дорога М06 Київ-Чоп 40 км 25 м водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем АВТОСПЕЦПРОМ днз НОМЕР_3 , з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору, під час виконання розвороту поза перехрестям, не надав дорогу автомобілю FordFusionднз НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого трапилось їх зіткнення, після чого автомобіль АВТОСПЕЦПРОМ днз НОМЕР_3 не керовано здійснив зіткнення з металевим колесовідбійником, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.4 ПДР.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, грунтуються на досліджених судом доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 470285 від 01.10.2025 (а.с. 1-2), даних схеми ДТП від 01.10.2025 року (а.с. 3), поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, суперечать матеріалам справи та спростовуються сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.
Посилання апелянта на недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вина встановлена судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів, оцінених у їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.
Доводи про те, що під час виконання маневру розвороту ним були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів і спеціальний звуковий сигнал, не спростовують факту порушення вимог п.10.4 ПДР України та не звільняють водія від обов`язку переконатися у безпечності маневру та надати дорогу транспортним засобам, які рухалися у зустрічному напрямку.
Такі ж висновки випливають із заперечень представника потерпілої, якими обґрунтовано зазначено, що наявність спеціальних сигналів не усуває обов`язку водія оперативного транспортного засобу забезпечити безпеку дорожнього руху відповідно до п.3.1 ПДР України.
Посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції поведінки іншого учасника дорожнього руху є безпідставними, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені жодними належними доказами, тоді як матеріали справи свідчать про наявність прямого причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи щодо відсутності гальмівного шляху іншого транспортного засобу та твердження про його небезпечну поведінку не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують встановленого факту порушення правил саме водієм оперативного транспортного засобу під час виконання маневру розвороту.
Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції не повно дослідив докази, є оціночним судженням, яке не підтверджується матеріалами справи, оскільки суд дослідив усі наявні докази і надав їм належну правову оцінку.
В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та не спростовують правильності висновків суду щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
За правилами ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Схемою місця ДТП (а.с.3, зворотня сторона) зафіксовані пошкодження автомобілів, в тому числі і автомобіля АВТОСПЕЦПРОМ днз НОМЕР_3 , який належить КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Враховуючи зазначене та вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду може бути оскаржена представником КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».
Доводи апеляційної скарги представника КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» - Шарко О.М. є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо суті прийнятого рішення.
Так, посилання апелянта на необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення не грунтуються на вимогах КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №470285 від 01.10.2025 року складений уповноваженою посадовою особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні відомості щодо події правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, місця, часу та суті правопорушення, а також інші дані, необхідні для правильного вирішення справи.
Зазначений протокол є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП і був обґрунтовано покладений судом першої інстанції в основу висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Посилання на те, що підприємство не було зазначене як потерпіла особа у протоколі, не свідчить про істотне порушення вимог закону, яке могло б призвести до скасування судового рішення, оскільки наявність чи відсутність відповідного запису не змінює характеру та обсягу досліджених судом доказів щодо події дорожньо-транспортної пригоди та вини особи, яка притягається до відповідальності.
Апеляційним судом ретельно перевірені доводи апеляційної скарги представника КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та надано їм належну оцінку, у зв*язку з чим посилання на порушення права на доступ до правосуддя є надуманими.
З урахуванням викладеного, апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника КНП КОР «КОЦЕМД МК» - Шарко О.М. не містять доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ухваленим рішенням, без наведення істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування або зміни.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно встановив фактичні дані, дав належну правову оцінку доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б вплинули на правильність вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП,- 
П О С Т А Н О В И В
Клопотання представника потерпілого КНП КОР «КОЦЕМД МК» - Шарко Оксани Миколаївни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , представника потерпілого КНП КОР «КОЦЕМД МК» - Шарко Оксани Миколаївни - залишити без задоволення. 
Постанову Макарівського районного суду Київської області від 27 лютого 2026 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду Яковлева В.С.