Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2026  	Справа №608/2724/25 Провадження №2/607/1129/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,
представника позивачки, адвоката Алексенко С. Л.,
представника відповідача, адвоката Оленяка В. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Алексенко С. Л., звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. 
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 14 лютого 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 36.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року у справі 608/1426/25 шлюб між сторонами розірвано.
За час спільного сімейного життя, сторони за спільні кошти набули наступне майно:
- гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: вулиця Лесі Українки, 4, м. Тернопіль на підставі договору купівлі–продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дзюбановською О. І.;
- автомобіль марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 .
Усе майно, яке сторони набули за час шлюбу зареєстровано за ОСОБА_2 .
У лютому 2025 року ОСОБА_2 на спірному автомобілі виїхав за межі України та перебуває на території Німеччини. Таким чином, позивачка позбавлена можливості користування вказаним автомобілем, оскільки постійно проживає на території України.
Проте Піскож Катажина одноосібно користується гаражем № НОМЕР_1 , який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: вулиця Лесі Українки, 4, м. Тернопіль.
Згода щодо розподілу вищезазначеного майна, сторонами не досягнута.
Відповідач відмовляється здійснити поділ майна подружжя добровільно, у зв`язку з чим Піскож Катажина вимушена звертатися до суду.
З огляду на вищенаведене, позивачка просила залишити в особистій приватній власності ОСОБА_2 автомобіль марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 638 500,00 грн, виділивши в особисту приватну власність Піскож Катажини гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2098901161101) вартістю 598 320,00 грн, припинивши режим спільної сумісної власності подружжя; стягнути судові витрати з відповідача.
Ухвалою судді Чортківського районного суду Тернопільської області Яковець Н. В. від 20 листопада 2025 року позовну заяву Піскож Катажини до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за підсудністю.
16 грудня 2025 року було здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я.
Ухвалою судді від 22 грудня 2025 року відкрито провадження у справі № 608/2724/25, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
29 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Оленяка В. С., який був прийнятий судом як письмові пояснення. У своїх поясненнях сторона відповідача з позовними вимогами не погоджується, вважає, що згідно довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 30 грудня 2025 року № 201-20251230-0011009919 вартість гаража № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , Гаражний кооператив «Східний Тернопіль» становить 649 406,93 грн, що є значно вищою ніж зазначена у висновку, наданому стороною позивача.
Також здійснивши моніторинг цін сайту «АвтоРіа», середня ціна Skoda Octavia, в кузові - універсал, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., на ринку становить 13 462 дол. США, що на день формування моніторингу цін згідно курсу валют із сайту НБУ (43,1667 грн за дол. США на дату 23.01.2026) в еквіваленті на гривню - 581 110,12 грн.
Відтак сторона відповідача вважає, що позовні вимоги слід задовільнити частково, зокрема: виділити в особисту приватну власність Піскож Катажини гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв. м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: вулиця Лесі Українки 4, м. Тернопіль (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2098901161101), вартістю 649 406,93 грн; залишити в особистій приватній власності ОСОБА_2 автомобіль марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 581 110,12 грн; різницю між вартістю гаража та автомобіля стягнути у гривневому еквіваленті у розмірі 68 296,81 грн (649 406,93 - 581 110,12) на користь відповідача; судові витрати розподілити пропорційно до вартості отриманого майна.
У судовому засіданні, яке відбулося 29 квітня 2026 року суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті.
Представник позивачки - адвокат Алексенко С. Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Пояснював, що спірний транспортний засіб знаходиться за межами України, позивачка не має змоги ним користуватися, а тому саме в спосіб, визначений предметом заявленого позову, Піскож Катажина просить поділити майно подружжя.
Представник відповідача – адвокат Оленяк В. С. не заперечував проти поділу майна подружжя в спосіб, визначений позивачкою, однак просив суд дотриматися рівності часток та компенсувати відповідачу різницю у вартості спірного майна.
Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Піскож Катажина документована паспортом громадянина України НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Громадяни України ОСОБА_2 та Піскож Катажина 14 лютого 2020 року зареєстрували шлюб, про що Чортківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складено актовий запис № 36, що вбачається із свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_7 , виданого повторно Чортківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 червня 2025 року.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року у справі 608/1426/25 шлюб між сторонами розірвано, рішення надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 18 липня 2025 року, та набрало законної сили 26 серпня 2026 року.
За змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 440032245 від 19 серпня 2025 року, ОСОБА_2 на праві власності належить гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2098901161101). Документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1595, виданий 10 листопада 2021 року, видавник: Дзюбановська О. І., приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу.
Відповідно до листа РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях № 31/34/95-аз-92-2005 ві 18 вересня 20025 року, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів наявна інформація про те, що станом на 18 вересня 2025 рокутранспортний засіб марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., дата реєстрації – 22 квітня 2022 року, зареєстрований за ОСОБА_2 .
За встановлених вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 ЦПК України).
За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства (постанова Верховного Суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц).
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанови Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Суд беззаперечно встановив та сторонамми визнається, що спірне майно, а саме: гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2098901161101); автомобіль марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 , набуте позивачкою та відповідачем у шлюбі та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).
Тлумачення частини першої статті 71 СК України свідчить, що як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (див. пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).
Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України).
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України).
У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (див. пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 757/64512/16-ц (провадження № 61-12274св21) зазначено:"відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.
Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками та припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).
Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.
Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20))".
За встановлених обставин, набуте сторонами по справі у шлюбі майно є спільною сумісною власністю колишнього подружжя та підлягає поділу виходячи із рівності їх часток у цьому майні, а саме: виділити в особисту приватну власність Піскож Катажини гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2098901161101); в особистій приватній власності ОСОБА_2 залишити автомобіль марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 .
Оскільки вартість виділеного позивачці майна більше на 39 601,87 грн від вартості майна, залишеного відповідачу, слід стягнути з Піскож Катажини на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці вартості часток у спільному майні на вказану суму. 
Щодо вартості спірного майна, то суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. 
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. 
Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц) 
Сторони та їх представнки не клопотали перед судом про призначення експертизи для визначення дійсної вартості майна, яке підлягало поділу між сторонами, суд з`ясовував позицію адвокатів Алексенко С. Л. та Оленяка В. С. з цього приводу, а відтак виходить з наданої ними інформації.
Вартість спірного майна стороною позивача обґрунтована висновком про вартість майна, складений дирктором ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» І. Гайдамаха 18 вересня 2025 року, яким визначено вартість гаража за вищевказаною адресою в розмірі 598 320,00 грн (з метою сплати судового збору), а вартість автомобіля Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 , обгрунтвана копіями інформації із сайту «АвтоРіа» із покликанням на вартість аналогічних автомобілів станом 17 вересня 2025 року, визначена в розмірі 638 500,00 грн.
Натомість стороною відповідача сформовано довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 30 грудня 2025 року № 201-202512430-0011009919 (Додаток 2 до Порядку ведення єдиної бази двних звітів про оцінку (пункт 5 розділу ІІІ)), згідно якої вартість гаража № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: вулиця Лесі Українки, 4, м. Тернопіль, становить 649 406,93 грн; вартість автомобіля Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 , обгрунтована моніторингом цін із сайту «АвтоРіа» із покликанням на вартість аналогічних автомобілів, яка визначена в розмірі 581 110,12 грн.
Відтак варість спірного гаража суд визначає у розмірі 649 406,93 грн, а варість спірного транспортного засобу шляхом визначення середньої ціни: 638 500,00 грн + 581 110,12 грн = 1 219 610,12 грн / 2 = 609 805,06 грн. Різницю між вартістю гаража та автомобіля, яка становить: 649 406,93 грн - 609 805,06 грн = 39 601,87 грн, суд стягує з позивачкина користь відповідача. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 5 983,20 грн сплаченого судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76–78, 83, 206, 258–268, 273, 352–355 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
В порядку поділу майна подружжя, що є об`єктом їх спільної сумісної власності, виділити в особисту приватну власність Піскож Катажини гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 83,1 кв.м., який розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2098901161101).
В особистій приватній власності ОСОБА_2 залишити автомобіль марки Skoda Octavia, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1984 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_2 .
Стягнути з Піскож Катажини на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю вартості розділеного між ними майна у розмірі 39 601 (тридцять дев`ять тисяч шістсот одна),87 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Піскож Катажини 5 983 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три),20 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя       Герчаківська О.Я.