Справа № 420/22701/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:
Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ", в якому просить: 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ" на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 58240,06 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2504,32 грн. (Одержувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон.р-н/50070000, код 37959517 Банк: Казначейство України, IBAN UA768999980313151230000021451, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого Відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у Відповідача, за рік склала 9 осіб , таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, на ТОВ "ХОТКЕЙ" відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону складає – 1 особа . Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб , що є менше ніж встановлено нормативом на 1 особу з інвалідністю . Таким чином, за 1 робоче місце, призначених для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 58240,06 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується Розрахунком сум АГС, який зроблено на підставі даних Пенсійного фонду України. При поданні до суду позовної заяви за невиконання нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю відділення Фонду відповідно до п. 3.7. Порядку розраховує суму пені на дату подання позовної заяви. Враховуючи, що ставка НБУ з 07.03.2025р. становить 15,5% - розрахунковий розмір пені дорівнює 0,05%. Розмір пені у сумі 2504,32 грн. підтверджується Розрахунком пені на суму заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій (Додаток 2). Оскільки вищезазначені суми відповідачем не сплачено, утворилася заборгованість у розмірі: 60744,38 грн.
Ухвалою від 15.07.2025 року адміністративний позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. 
Ухвалою від 28.07.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. 
12.08.2025 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ" надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ТОВ «ХОТКЕЙ» набуло статус резидента Дія Сіті з 29.08.2024, відповідно до норм Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні». Відносини, які виникають між гіг- спеціалістами та резидентами Дія Сіті під час укладення гіг-контрактів - носять цивільно-правовий характер та укладені з гіг спеціалістами договори є цивільно-правовими. Отже норми КЗпП та законодавства про працю не поширюється на відносини між гіг-спеціалістами та резидентами Дія Сіті (стаття 3 КЗпП). Отже положення частини першої статті 19 Закону № 875 не поширюються на гіг спеціалістів, які співпрацюють з резидентом Дія Сіті на підставі укладених гіг контрактів у порядку, передбаченому Законом №1667, та їх кількість не враховується під час визначення дотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, оскільки для встановлення його виконання залежить виключно від середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу за рік. Відповідачем було допущено помилку при складанні звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за періоди Зй, та 4й квартали 2024 року, а саме: у рядку 101 («Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу») Відповідачем було помилково зазначено 9 осіб. Відповідачем помилково при здійсненні підрахунку середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу включено до рядка 101 всіх вказаних осіб. Як слідує з додатних до відзиву доказів лише одна особа (програміст) у вказаному періоді була штатним працівником Відповідача. Таким чином, фактична середньооблікова кількість штатних працівників Відповідача у вказаному періоді становила менше 8 осіб, що виводить компанію з-під дії обов`язкового нормативу щодо створення одного робочого місця для особи з інвалідністю, згідно частини першої статті 19 Закону № 875.
21.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач самостійно зазначає всі дані у звіті з ЄСВ на підставі яких, програмний комплекс «Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю» Централізованого банку даних з проблем інвалідності самостійно (без втручання працівників територіального відділення фонду) визначає роботодавців, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною 1 статті 19 Закону та автоматизовано створює розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону, який в подальшому підписує керівник територіального відділення Фонду та надсилає дані розрахунки до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, який в подальшому згідно чинного законодавства надсилає їх оригінали до електронного кабінету роботодавця на веб порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Від так відповідно поданої відповідачем звітності за 2024 р., а саме відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу склала 11 штатних працівника, а отже кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу повинна становить 1 осіб. При цьому середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність у відповідача склала 0 осіб. Відповідачем норматив працевлаштування осіб з інвалідністю не виконано в розмірі 1 робочого місця для особи з інвалідністю, із урахуванням норм статті 20 Закону нараховано адміністративно-господарські санкції в розмірі 58240,06 грн. Отриманий відповідачем розрахунок – це результат показників, зазначених ним у Податковій звітності за 2024 рік. Відповідачем не надано жодних доказів того, що до нього зверталися особи з інвалідністю з метою працевлаштування, а також, що ним виділено та створено робоче місце на підприємстві для особи з інвалідністю. Викладене свідчить про не відповідальне ставлення відповідача вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів, встановлених ст. 19 Закону та не належне працевлаштування осіб з інвалідністю.
02.09.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення, в яких вказано, що з метою усунення помилок, допущених при складанні звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за періоди Зй, та 4й квартали 2024 року, а саме: у рядку 101 («Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу»), у якому було помилково зазначено 9 осіб, подав уточнюючі розрахунки за 9, 10, 11 та 12 місяці 2024 року (тобто Зй, та 4й квартали 2024 року), на підставі яких середньооблікова кількість штатних працівників за 2024 рік визначена правильно, а саме вказана 1 особа. Вказані уточнюючі Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску були прийняті 27.08.2025 та 28.08.2025 Херсонською ДПІ, що підтверджується Квитанціями № 2, копії яких додані до клопотання про поновлення строку для подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи. Оскільки ТОВ «ХОТКЕЙ» розпочало господарську діяльність з 01 вересня 2024 року, тому розрахунок здійснювався за 4 місяці фактичної роботи підприємства. Згідно з уточненими даними, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2024 рік становила менше 8 осіб. З наявних у справі доказів вбачається, що у діях Відповідача відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом № 875 передбачено застосування адміністративно- господарських санкцій.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ", код 45569632, зареєстроване 28.08.2024 року, основний вид діяльності підприємства: 62.02 Консультування з питань інформатизації.
04 березня 2025 року Херсонським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, розміщено в електронному кабінеті Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ", на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
Згідно розрахунку середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік – 9 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність – 0, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення) – 1, фонд оплати праці штатних працівників – 1048321 грн., середня річна заробітна плата штатного працівника (04/01) – 116480,11 грн., кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше – 0,00, сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05х06); від 16 до 25 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05): від 8 до 15 осіб, сума адміністративно-господарський санкцій (05/2) – 58240,06 грн.
У зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році відповідачу нараховано адміністративно-господарські санкції в сумі 58240,06 грн. та роз`яснено, що строк сплати визначений частиною четвертою статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" - до 15 квітня 2024 року.
На адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ", надіслано лист від 04.03.2024 року за вих. №02-06/29.
Враховуючи несплату відповідачем вказаних санкцій та пені, позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення у судовому порядку. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положення про Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 року №129 передбачають, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-XII (далі - Закон №875-ХІІ).
Частиною 3 статті 18 Закону №875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно із ч.2 ст.19 Закону №875-ХІІ, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно із ч.1 ст.19 Закону №875-ХІІ, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
В силу ч.6 ст.19 Закону №875-ХІІ в порядку визначеному постановою Правління ПФУ від 10.03.2023 року №14-2 «Про затвердження Порядку та Форми надання Пенсійним фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 року за №457/39513, Пенсійний фонд України надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України відповідно до Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.03.2023 року №14-1 та Наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 10.03.2023 року №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 року за №456/39512.
Частиною 1 статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Відповідно до ч.4 ст.20 Закону №875-ХІІ, адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.
Згідно із ч.9 ст.20 Закону №875-ХІІ спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 Закону №875-XII, вирішуються Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю або в судовому порядку.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).
Частиною першою статті 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Частиною другою вказаної статті регламентовано, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.
Відповідно до частини першої статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Зі змісту частини другої статті 218 ГК України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).
Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.
У зв`язку з чим, для правильного вирішення спору необхідно перевірити, чи вжито відповідачем залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.
Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI (далі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.
Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії, підприємство фактично вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону №5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 року затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії).
У контексті прийнятого Закону №5067-VI та затвердженого Порядку подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.
Суд зазначає, що періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 806/1368/17, від 20.05.2019 року у справі № 820/1889/17.
Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що законодавцем чітко визначені обов`язки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю:
- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця,
- створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;
- забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;
- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;
- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
- в разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції.
Відтак, на суб`єкт господарювання покладається обов`язок самостійного працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та належного інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів, в тому числі і центри зайнятості.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17.
При цьому, Законом №875-ХІІ також визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування особи з інвалідністю.
Так, відповідач в обґрунтування своїх доводів про відсутність у нього обов`язку створення робочих місць для осіб з інвалідністю посилається на те, що середньооблікова кількість штатних працівників у неї становить менше 8 з огляду на те, що були працевлаштовані за цивільно-правовими договорами (договорами підряду) та підтвердження чого до суду надано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, зокрема додаток 4 ДФ (уточнюючий).
Питання, пов`язані з обліком штатних працівників, регулюються Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 р. № 286, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722 (далі - Інструкція № 286), дія якої згідно із пунктом 1.1 поширюється на всі юридичні особи, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю.
Згідно із пунктом 2.6 Інструкції № 286 не включається до облікової кількості штатних працівників такі категорії: 2.6.2 залучені до виконання робіт за цивільно-правовими договорами (договорами підряду).
Відповідно до пункту 3.2 та підпунктів 3.2.1, 3.2.2, 3.2.5 Інструкції № 286 середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору. Облікова кількість штатних працівників за кожен день має відповідати даним табельного обліку використання робочого часу працівників, на підставі якого визначається кількість працівників, які з`явились або не з`явились на роботу. Середньооблікова кількість штатних працівників за місяць обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця. Кількість штатних працівників облікового складу за вихідний, святковий і неробочий день приймається на рівні облікової кількості працівників за попередній робочий день. У випадку двох або більше вихідних чи святкових і неробочих днів підряд кількість штатних працівників облікового складу за кожний з цих днів приймається на рівні кількості працівників облікового складу за робочий день, що їм передував. При обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо. Середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.
Суд враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ", код 45569632, створене та зареєстроване лише 28.08.2024 року.
Згідно уточнюючих податкових розрахунків ТОВ "ХОТКЕЙ", середньооблікова кількість штатних працівників за вересень-грудень 2024 становила: 1 осіб за вересень 2024 року, 1 осіб за жовтень 2024 року, 1 осіб за листопад 2024 року, 1 осіб за грудень 2024 року.
Отже, з урахуванням приписів Інструкції № 286, середньооблікова кількість штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ" у 2024 році становила:. 1+1+1+1/12 = 0,33 од.
З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки середньооблікова чисельність штатних працівників за 2024 рік є менше 8 осіб, у відповідача відсутній обов`язок створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та до відповідача не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році згідно із частиною першою статті 20 Закону № 875-ХІІ.
Крім того, суд звертає увагу, що з матеріалів справи слідує, що ТОВ "ХОТКЕЙ" було допущено помилку при складанні звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за періоди Зй, та 4й квартали 2024 року, а саме: у рядку 101 («Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу») відповідачем було помилково зазначено 9 осіб, що, відповідно, потягнуло неправильні відомості в розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, який розміщено в електронному кабінеті Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ", на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
Проте, в подальшому ТОВ "ХОТКЕЙ" подано уточнюючі податкові розрахунки та приведено їх у відповідність із фактичною чисельністю штатних працівників.
Відповідно до ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з ТОВ "ХОТКЕЙ" на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій у розмірі 58240,06 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2504,32 грн. є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю є безпідставними та необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.
Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу між сторонами не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (адреса: 73000, м. Херсон, пров. Інженера Корсакова, 5А, код ЄДРПОУ 14125171) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОТКЕЙ" (адреса: 73028, м. Херсон, просп. Текстильників, 3, кв. 24, код ЄДРПОУ 45569632) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.