ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.06.2026	Справа № 910/1046/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши 
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" 
про ухвалення додаткового рішення 
у справі за позовом Київської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" 
про стягнення 17498396,63 грн

без виклику (повідомлення) учасників справи

Суть та рух справи
Київська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" про стягнення 17498396,63 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, площею 1,7498 га з кадастровим номером 8000000000:69:012:0048, місце розташування - пров. Чугуївський, 21 у Солом`янському районі м. Києва за період з 28.12.2021 до 31.12.2025. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28.12.2021 відповідач безоплатно використовував земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:69:012:0048 без правовстановлюючих документів на неї, у зв`язку із чим, позивач заявив до стягнення з відповідача 17498396,63 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 28.12.2021 до 31.12.2025.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.02.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/1046/26, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 05.03.2026.
У судовому засіданні 04.06.2026 суд оголосив скорочене рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково.
09.06.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та докази на підтвердження понесення витрат. 
Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.06.2026 постановив прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1046/26 до розгляду та здійснити розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" 
У заяві про ухвалення додаткового рішення ТОВ "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" просить суд стягнути з Київської міської ради витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11820,16 грн (пропорційно розміру вимог, у задоволенні яких судом відмовлено).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи копії: договору про надання професійної правничої допомоги № 20 від 24.02.2026, акту надання послуг № 25 від 24.02.2026 на суму 107500,00 грн, банківської виписки з рахунку адвоката, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.

Позиція Київської міської ради 
Заперечуючи проти задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, позивач зазначає, що представником відповідача не зазначено дату/період в межах яких надавались послуги, вартість кожної із наданих послуг, а також витраченого адвокатом часу, що позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку витрат є підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування таких витрат.
Також позивач зазначає, що в умовах воєнного стану розподіл коштів місцевого бюджету здійснюється відповідно до потреб, необхідних для оборони міста Києва та держави, тому заявлена сума наразі є значною для позивача.

Обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи.
Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За приписами ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у цьому випадку - витрати на правову допомогу) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відзиві на позов відповідач повідомив суд, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 200000,00 грн, проте остаточний розмір буде визначений на підставі надання всіх послуг в межах справи та після надання звіту по факту остаточного надання послуг.
Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У запереченнях позивач зазначив, що відповідач не вказав вартість кожної із наданих послуг, а також витраченого адвокатом часу, що позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат.
Однак, суд зазначає, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).
Згідно із ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судом враховано, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем надано у матеріали справи копії: договору про надання професійної правничої допомоги № 20 від 24.02.2026, укладеного з адвокатом Солдаткіним Олександром Сергійовичем, акту надання послуг № 25 від 24.02.2026 на суму 107500,00 грн, рахунку на оплату № 240226 від 24.02.2026 на суму 107500,00 грн, банківської виписки з рахунку адвоката, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.
Правову допомогу відповідачу у Господарському суді міста Києва надавав адвокат Солдаткін О.С. згідно із ордером серії АІ № 2137457 від 25.02.2026, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 20 від 24.02.2026.
Предметом договору № 20 від 24.02.2026 є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі № 910/1046/26 за позовом Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" про стягнення 17498396,63 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,7498 га з кадастровим номером 8000000000:69:012:0048 за період з 28.12.2021 до 31.12.2025.
У п. 3.1 договору № 20 від 24.02.2026 визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату визначається в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які підписуються сторонами.
Відповідно до акту №25 від 24.02.2026 загальна вартість послуг з надання професійної правничої допомоги у справі 910/1046/26 складає 107500,00 грн.
Тобто сторонами договору визначено гонорар у фіксованому розмірі.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надані такі послуги у справі 910/1046/26: підготовка та подання відзиву на позовну заяву; підготовка клопотання про призначення експертизи; підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив; участь у судових засіданнях 05.03.2026, 19.03.2026, 09.04.2026, 28.05.2026, 04.06.2026.
Оцінивши докази, додані до заяви про стягнення витрат на правову допомогу, виходячи із зазначених вище критеріїв, суд встановив, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.
Отже, дослідивши поданий позивачем детальний опис робіт (наданих послуг) та акт надання послуг, суд встановив, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним з реальними витратами, а тому враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, тривалість та кількість судових засідань, в яких приймав участь адвокат, відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, суд дійшов висновку, що обґрунтованим, розумним та співмірним є розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 50000,00 грн.
Разом з тим, оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно розмір витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача становить 5497,77 грн (1924044,49 (сума, у задоволенні якої судом відмовлено)*50000,00/17498396,63).
В іншій частині заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 118, 119, 123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
2. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" (03067, м. Київ, провулок Чугуївський, буд.21, ідентифікаційний код 31202310) витрати на правову допомогу у сумі 5497,77 грн.
3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНАЛ-ЦЕНТР" про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено: 22.06.2026.

Суддя С.О. Турчин