ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2026	Справа № 910/4120/26	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» (03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИТРОПОЛИТА ВАСИЛЯ ЛИПКІВСЬКОГО, будинок 16-Г, офіс 54, ідентифікаційний код юридичної особи 40165767) 	
до    про	Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 33, ідентифікаційний код юридичної особи 16285602)  стягнення страхового відшкодування у розмірі 108 252 грн. 11 коп.	
Представники: без повідомлення представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» (надалі також - «Відповідач») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 108 252 грн. 11 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідальність водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212262758, а тому Позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2026 року відкрито провадження у справі № 910/4120/26, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

29.04.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

29.04.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 

30.04.2026 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли відомості з ЄЦБД МТСБУ. 

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.04.2026 року була надіслана до електронного кабінету Сторін, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Сторін.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» є власником транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2019 року випуску. (а.с.25)

З огляду на матеріали справи, 19.09.2023 на бульвару Міхновського у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА», під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «TOYOTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП. (а.с.6-7)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА».

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року у справі №757/42831/23-п провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с.8-9)

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2024 року у справі №757/42830/23-п ОСОБА_2 , водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 10-11)

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 00 грн., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн. (зворотна частина а.с.11-12, 81, 118-119)

Крім того, 29.11.2023 року між Акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» (Страховик) та Консультативною місією Європейського Союзу в Україні (Страхувальник) було укладено Договір страхування засобів наземного транспорту цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250567064.22_063, зокрема, було застраховано транспортний засіб «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.61-74)

Заявою від 17.10.2023 Позивач повідомив Відповідача про настання страхового випадку. (зворотна частина а.с.12-13)

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 474 602 грн. 19 коп., ринкова вартість транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 460 496 грн. 34 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 28.09.2023 року без врахування ВТВ: складає 244 302 грн. 94 коп. з урахуванням ПДВ, 206 705 грн. 18 коп. без урахування ПДВ. (а.с.84-106)

Згідно зі звітом про вартість пошкодженого транспортного засобу №54631 від 24.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., вартість пошкодженого транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 216 193 грн. 40 коп. (а.с.107-115)

Згідно з Актом №97/09 від 20.09.2023 року прийняття - передачі дорожньо-транспортного засобу, калькуляцією на ремонт автомобіля від 20.09.2023 року, Актом №10 приймання - здачі виконаних робіт від 20.02.2024 року, складеними Фізичною особою - підприємцем Савченком Р.В., вартість ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 120 300 грн. 00 коп. (а.с.20-21)

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» було перераховано на користь Фізичної особи - підприємця Савченком Р.В. грошові кошти за ремонт транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 120 300 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №62 від 19.02.2024 року. (а.с.22)

Згідно з рахунком на оплату №2217 від 30.11.2023 року, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Енергія України», вартість ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 227 958 грн. 98 коп. (зворотна частина а.с.22-23)

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» грошові кошти за ремонт транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 227 958 грн. 98 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №82 від 23.02.2024 року. (а.с.23)

Згідно з рахунком на оплату №266 від 08.02.2024 року, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Енергія України», вартість деталей для ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 4 296 грн. 07 коп. (зворотна частина а.с.23)

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» грошові кошти за ремонт транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 4 296 грн. 07 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №83 від 23.02.2024 року. (зворотна частина а.с.24)

Відповідно до Страхового акту №6262102 від 24.10.2023 року (а.с. 15) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №24261 від 24.11.2023 року. (а.с. 77)

Відповідно до Страхового акту №6373122 від 27.11.2023 року (зворотна частина а.с. 16-17) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 84 302 грн. 94 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №25705 від 11.12.2023 року. (а.с. 78)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що загальна вартість матеріального збитку завданого Позивачу становить 352 555,05 грн., а Відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування лише у розмірі 244 302,94 грн. Таким чином, в межах ліміту відшкодування по майну на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758, просить Суд стягнути з Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» страхове відшкодування у розмірі 108 252 грн. 11 коп. 

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначав, що згідно з полісом № 212262758 від 01.12.2022 року було здійснено страхове відшкодування в межах ліміту, відтак, доплату страхового відшкодування було здійснено по Договору № 250567064.22_063 від 29.11.2023 року в розмірі 84 302,94 грн. (Розрахунок: 244 302,94 грн. - 160 000,00 грн. = 84 302,94 грн). Доплату страхового відшкодування в розмірі 84 302,94 грн. було здійснено 11.12.2023 року на п/р ТОВ «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА». Надані докази Позивачем (рахунки та акти виконаних робіт) не спростовують факт «тотальної загибелі» транспортного засобу. Вибір Позивача відремонтувати авто, яке визнано знищеним, є його власним рішенням, але воно не може змінювати встановлений законом порядок розрахунку відшкодування. Отже, на підставі вищевикладеного, АТ «СК «ІНГО» повністю виконало свої зобов`язання перед постраждалою стороною, щодо виплати страхового відшкодування в повному обсязі з чітким дотриманням вимог Закону.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2023 на бульвару Міхновського у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА», під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «TOYOTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП. (а.с.6-7)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА».

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. 

Як встановлено Судом, вина особи, яка керувала транспортним засобом «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлена у судовому порядку Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2024 року у справі №757/42830/23-п, якою ОСОБА_2 , водія транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 10-11)

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року регулює відносини у сфері страхування, визначає загальні правові засади здійснення діяльності із страхування, надання посередницьких послуг і спрямований на посилення захисту прав та законних інтересів клієнтів, у тому числі споживачів, шляхом встановлення вимог до системи управління, платоспроможності страховиків, філій страховиків-нерезидентів на території України та розкриття ними інформації, встановлює вимоги до порядку укладання, обслуговування та виконання договорів страхування та перестрахування, врегульовує питання інформаційного забезпечення договорів страхування та перестрахування і дій, що передують їх укладанню, а також державне регулювання та нагляд у сфері страхування.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. (п.59 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року)

Згідно з п. 69 ч.1 ст. 1 Закону страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. 

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством. (п.77 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року)

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

У п.п.5,6 ст. 89 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року визначено, що об`єктом страхування можуть бути:
1) життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення;
2) майно на праві володіння, користування і розпорядження майном та/або можливі збитки чи витрати;
3) відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Договором страхування визначаються конкретний об`єкт страхування, з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника (іншої особи, визначеної у договорі страхування), та страхові ризики, що пов`язані з цим об`єктом страхування та підлягають страхуванню за цим договором страхування.

Перелік страхових випадків визначається в договорі страхування за згодою сторін, якщо інше не передбачено законодавством. (ч.7 ст. 93 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року)

Згідно зі ст. 94 Закону страхова сума може бути встановлена за окремим об`єктом страхування, страховим випадком, групою страхових випадків, договором страхування в цілому.
Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору.
У договорі страхування в межах страхової суми можуть визначатися ліміти відповідальності страховика за окремим об`єктом страхування, страховим ризиком або страховим випадком, групою страхових ризиків та/або страхових випадків тощо.
При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах дійсної вартості майна за цінами і тарифами, що діють на день укладення договору страхування або внесення змін до такого договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.
Договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною.
У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи.
У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком.
Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування.
Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування.
Страхові виплати здійснюються у порядку, визначеному страховим продуктом та договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України.
Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі якщо страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, страхова виплата виплачується у такій самій частці дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, якщо інше не передбачено умовами договору страхування.
Якщо майно застраховано у кількох страховиків і загальна страхова сума перевищує дійсну вартість майна, страхова виплата, що виплачується всіма страховиками, не може перевищувати дійсну вартість майна. При цьому кожний страховик здійснює виплату пропорційно до розміру страхової суми за укладеним ним договором страхування.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 102 Закону у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим.
Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).
У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства.

Згідно зі ст. 108 Закону України «Про страхування» №1909-IX від 18.11.2021 року) страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 00 грн., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн. (зворотна частина а.с.11-12, 81, 118-119)

Крім того, 29.11.2023 року між Акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» (Страховик) та Консультативною місією Європейського Союзу в Україні (Страхувальник) було укладено Договір страхування засобів наземного транспорту цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250567064.22_063, зокрема, було застраховано транспортний засіб «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.61-74)

20.06.2024 року набрав чинності новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025.

У ч. 6 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №3720-IX від 20.06.2024 зазначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". 

Як вбачається з Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758, дата початку дії Полісу 01.12.2022 року.

Таким чином, відповідно до ч. 6 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №3720-IX від 20.06.2024 року Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758, який був укладений та набрав чинність до введення в дію цього Закону, продовжує діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такого договору. 

Заявою від 17.10.2023 Позивач повідомив Відповідача про настання страхового випадку. (зворотна частина а.с.12-13)

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 474 602 грн. 19 коп., ринкова вартість транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 460 496 грн. 34 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 28.09.2023 року без врахування ВТВ: складає 244 302 грн. 94 коп. з урахуванням ПДВ, 206 705 грн. 18 коп. без урахування ПДВ. (а.с.84-106)

Згідно зі звітом про вартість пошкодженого транспортного засобу №54631 від 24.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., вартість пошкодженого транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 216 193 грн. 40 коп. (а.с.107-115)

Згідно з Актом №97/09 від 20.09.2023 року прийняття - передачі дорожньо-транспортного засобу, калькуляцією на ремонт автомобіля від 20.09.2023 року, Актом №10 приймання - здачі виконаних робіт від 20.02.2024 року, складеними Фізичною особою - підприємцем Савченком Р.В., вартість ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 120 300 грн. 00 коп. (а.с.20-21)

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» було перераховано на користь Фізичної особи - підприємця Савченком Р.В. грошові кошти за ремонт транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 120 300 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №62 від 19.02.2024 року. (а.с.22)

Згідно з рахунком на оплату №2217 від 30.11.2023 року, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Енергія України», вартість ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 227 958 грн. 98 коп. (зворотна частина а.с.22-23)

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» грошові кошти за ремонт транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 227 958 грн. 98 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №82 від 23.02.2024 року. (а.с.23)

Згідно з рахунком на оплату №266 від 08.02.2024 року, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Енергія України», вартість деталей для ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 4 296 грн. 07 коп. (зворотна частина а.с.23)

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» грошові кошти за ремонт транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 4 296 грн. 07 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №83 від 23.02.2024 року. (зворотна частина а.с.24)

Відповідно до Страхового акту №6262102 від 24.10.2023 року (а.с. 15) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №24261 від 24.11.2023 року. (а.с. 77)

Відповідно до Страхового акту №6373122 від 27.11.2023 року (зворотна частина а.с. 16-17) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 84 302 грн. 94 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №25705 від 11.12.2023 року. (а.с. 78)

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Разом з цим, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4, 32.7 статті 32 Закону).

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує:
5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД;
7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів. 
3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;
4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;
5 років - для мототехніки.

Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2019, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (19.09.2023 року) строк експлуатації означеного автомобіля не перевищував 7 років. 

Також відповідно до п. 7.40. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів зазначено, що якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю. Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Суд зазначає, що доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно застрахованого Позивачем автомобіля матеріали справи не містять. 

Отже, з наявних в матеріалах справи документів Судом не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при визначенні розміру страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення пошкодженого майна, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 та від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (п. 4.22 постанови Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17).

Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не звітом про оцінку як попереднім оціночним документом, а відповідними документами щодо понесення витрат на ремонт, які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 474 602 грн. 19 коп., ринкова вартість транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 460 496 грн. 34 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 28.09.2023 року без врахування ВТВ: складає 244 302 грн. 94 коп. з урахуванням ПДВ, 206 705 грн. 18 коп. без урахування ПДВ. (а.с.84-106)

Згідно зі звітом про вартість пошкодженого транспортного засобу №54631 від 24.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., вартість пошкодженого транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 216 193 грн. 40 коп. (а.с.107-115)

Враховуючи викладене, Суд зазначає, що у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, складеним Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить більшу суму, ніж ринкова вартість вказаного транспортного засобу. 

Враховуючи те, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, звіт про вартість пошкодженого транспортного засобу №54631 від 24.10.2023 року, складені Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М. (сертифікат суб`єкта оцінної діяльності №640/21 від 20.08.2021 року, виданий Фондом державного майна України) відповідають вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами), Суд приймає їх до уваги в якості належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України. 

При цьому, Суд звертає увагу, що Позивачем в свою чергу не надано жодних доказів на спростування розміру заподіяних збитків, зазначеного у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, зокрема, не подано іншого звіту, складеного суб`єктом оцінної діяльності, на підтвердження дійсної ринкової вартості транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , рецензії на звіт, поданий Відповідачем, а також не заявлено відповідного клопотання про призначення у справі судової експертизи для визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ринкової вартості транспортного засобу. 

Відповідно до ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При визначенні розміру заподіяної шкоди у даному випадку Суд виходить із різниці між ринковою вартістю транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що встановлено Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №53553 від 18.10.2023 року, складеним Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М., та вартістю пошкодженого транспортного засобу «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визначеного у звіті про вартість пошкодженого транспортного засобу №54631 від 24.10.2023 року, складеного Суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М.

Таким чином, ремонт автомобіля марки «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування завданої Позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і Позивач мав передати залишки транспортного засобу Відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року по справі №125/1216/20. 

З огляду на викладене, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 244 302 грн. 94 коп. (ринкова вартість транспортного засобу 460 496 грн. 34 коп. - 216 193 грн. 40 коп. вартості пошкодженого транспортного засобу)

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 00 грн., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн. (зворотна частина а.с.11-12, 81, 118-119)

Згідно зі статтею 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. 

Судом встановлено, що відповідно до Страхового акту №6262102 від 24.10.2023 року (а.с. 15) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №24261 від 24.11.2023 року. (а.с. 77) 

Відповідно до Страхового акту №6373122 від 27.11.2023 року (зворотна частина а.с. 16-17) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 84 302 грн. 94 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №25705 від 11.12.2023 року. (а.с. 78)

Таким чином, Відповідачем, як страховиком на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212262758, Договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250567064.22_063 від 29.11.2023 року, та особою, яка відповідає за завдані збитки власнику транспортного засобу марки «Haval», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ,, було виплачено суму страхового відшкодування у загальному розмірі 244 302 грн. 94 коп. 

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 108 252 грн. 11 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. 

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, - 
УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ГЕОЛОГІЧНА ГРУПА» до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 108 252 грн. 11 коп. - відмовити у повному обсязі. 

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01 липня 2026 року

Суддя О.В. Чинчин