справа № 755/18893/25
головуючий у суді І інстанції Галига І.О.
провадження № 33/824/991/2026
головуючий суддя Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Борсуківської Катерини Олександрівни на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
в с т а н о в и в :
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 грн 60 коп. у дохід держави.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 - адвокат Борсуківська К.О. подала апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вказані у протоколі порушення водієм ОСОБА_2 вимог ДСТУ та вимог постанови Кабінету міністрів України, а саме «керування транспортним засобом в якого були встановлені покажчики поворотів червоного кольору» та «не заміна посвідчення водія Німеччини та Українське національне посвідчення водія після отримання посвідки на постійне проживання 07 лютого 2025 року протягом 60 днів» не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.
Вказує, що долучені до матеріалів справи докази, не доводять факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.
Одночасно захисником ОСОБА_2 - адвокатом Борсуківською К.О. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувана постанова від 10 листопада 2025 року прийнята в судовому засіданні за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та йому не було повідомлено про результати такого розгляду. Копія оскаржуваної постанови не була надіслана на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що позбавило його можливості вчасно звернутися за правничою допомогою і подати апеляційну скаргу в 10 денний строк. 10 грудня 2025 року ОСОБА_2 сам дізнався мотиви прийнятого відносно нього рішення суду із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень та звернувся до адвоката Борсуківської К.О. за наданням правничої допомоги, про що був укладений договір від 11 грудня 2025 року. 16 грудня 2025 року адвокат Борсуківська К.О. ознайомилася з матеріалами справи № 755/18893/25 та отримала наявний в матеріалах справи відеозапис. Після вивчення матеріалів справи, аналізу підстав для прийняття оскаржуваного рішення суду та висновків судової практики по даній категорії справ, мною захисником ОСОБА_2 - адвокатом Борсуківською К.О. було підготовлено апеляційну скаргу.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.
Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.
За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено 10 листопада 2025 року.
Останнім днем для подання апеляційної скарги на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року, у розумінні частини 2 статті 294 КУпАП, було 20 листопада 2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та його захисник не були присутні у судовому засіданні 10 листопада 2025 року, докази отримання копії постанови суду у матеріалах справи відсутні, а захисник ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами справи 18 грудня 2025 року.
Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_2 та його захисник під час розгляду справи судом першої інстанції присутніми не були, копію оскаржуваної постанови ними не отримала, а апеляційна скарга подана 25 грудня 2025 року, апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.
Захисник ОСОБА_2 - адвокат Борсуківська К.О. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).
Відповідно про протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 446390 ОСОБА_2 07 вересня 2025 року о 15 год. 15 хв. у м. Києві по пр-т Броварський, керував транспортним засобом марки «Dodge Charger», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого було встановлені задні покажчики поворотів червоним кольором, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, а також водій отримавши посвідку на постійне проживання 07 лютого 2025 року протягом 60 днів відповідно до постанови КМУ №340 абзац 5 п.30 не змінив посвідчення водія Німеччини на Українське національне посвідчення водія. Правопорушення вчинене повторно протягом року, так як водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постанови ЕНА № 4734916 від 15 травня 2025 року за частиною 2 статті 126 КУпАП, чим порушив пункт 2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статтею 126 КУпАП.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. 
Пунктом 2.1.а) ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується вчинення таких порушень:
керування транспортним засобом, у якого були встановлені покажчики поворотів червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010 (п.6.1.5);
водій, отримавши посвідку на постійне проживання 07 лютого 2025 року протягом 60 днів відповідно до постанови КМУ №340 абзац 5 пункту 30 не замінив посвідчення водія Німеччини та Українське національне посвідчення водія. 
Однак указані діяння, зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.
У справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та «Карелін проти росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що  ОСОБА_2 порушено положення пункту 2.1.а) ПДР України, однак фабула адміністративного правопорушення не містить відомостей про те, що останнім здійснювалося керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, а містить лише відомості про керування невідповідність покажчиків поворотів вимогам ДСТУ 3649:2010 та незаміну посвідчення водія Німеччини та Українське національне посвідчення водія. 
Суд першої інстанції залишив указані обставини поза увагою, внаслідок чого безпідставно встановив доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні пункту 2.1.а ПДР і безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника  ОСОБА_2 - адвоката Борсуківської К.О. підлягає задоволенню, постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року підлягає скасуванню а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП. Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Борсуківської Катерини Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задовольнити. 
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Борсуківській Катерині Олександрівні строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Борсуківської Катерини Олександрівни задовольнити.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова