провадження № 3/294/1879/26
справа № 294/795/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року  м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу серії ВАД №465958 від 17.04.2026, ОСОБА_1 17.04.2026 о 18 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: виганяв з будинку, висловлювався словами нецензурної лайки, погрожував фізично розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 17.04.2026 приїхала у с-ще Великі Коровинці разом із своїм батьком з метою побачити та забрати до себе на кілька днів власних дітей, які проживають з колишнім чоловіком ОСОБА_3 та його співмешканкою ОСОБА_4 . Під час спілкування із ОСОБА_1 та його співмешканкою між ними трьома виник конфлікт, в ході якого між нею та ОСОБА_4 зчинилась бійка, у яку також втрутився її колишній чоловік та з метою самозахисту вона застосувала сльозогінний газовий балончик, який розпилила в повітря. Будь – яких дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства відносно колишнього чоловіка не вчиняла.
ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що дійсно ОСОБА_2 приїхала по дітей, однак він не хотів їх відпускати, оскільки ОСОБА_2 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, а тому спочатку погодився відпустити дітей за умови кермування транспортним засобом батьком ОСОБА_2 . Однак в подальшому відчув запах алкоголю і від батька ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відмовився віддавати їм дітей, у зв`язку з чим ОСОБА_2 вчинила спробу насильно зайти в будинок, їй перешкодила його співмешканка ОСОБА_4 , між ними почалась бійка, у ході якої він намагався їх роз`єднати, однак ОСОБА_2 застосувала газовий балончик.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила вищевказані свідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , додатково зазначивши, що учасником конфлікту була вона і ОСОБА_2 , яка неправомірно намагалась зайти до їх будинку, а ОСОБА_1 лише намагався їх роз`єднати.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з ст. 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VШ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього ж Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Суд дослідив наступні докази, долучені на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №465958 від 17.04.2026, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення; 
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.04.2026 згідно якого 17.04.2026 в АДРЕСА_1 у заявниці ОСОБА_2 відбувся конфлікт із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , оскільки останній не дав їй бачитись з дітьми; 
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 17.04.2026, в яких остання вказала, що 17.04.2026 в АДРЕСА_1 , остання приїхала разом з батьком ОСОБА_5 до своїх дітей, які проживають разом з колишнім чоловіком ОСОБА_1 , якого вона попередньо повідомила про візит, зайшовши на територію вказаного вище домоволодіння у неї з колишнім чоловіком та його співмешканкою виник раптовий конфлікт, в ході якого останні почали виштовхувати ОСОБА_2 з подвір`я виражаючись словами нецензурної лайки та погрожуючи фізичною розправою;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2026 в яких останній вказав, що 17.04.2026 до його дому приїхала колишня дружина ОСОБА_2 зі своїм батьком, які хотіла взяти їх спільних дітей на що ОСОБА_1 погодився, домовившись з батьком колишньої дружини. Однак коли підійшла остання між ними розпочалась суперечка в ході якої ОСОБА_1 відтягнув колишню дружину від своїх рідних, після чого ОСОБА_2 дістала перцевий балончик та почала випускати газ.
Аналізуючи вищевказані норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», слід вважати, що під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Водночас, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається будь - яких доказів, які свідчать про завдання чи можливе завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 або фактичних даних про те, що в останньої були реальні підстави побоюватись за свою безпеку чи безпеку третіх осіб. 
Навпаки, сукупність наявних у справі доказів та факт складення відносно самої ОСОБА_2 протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП свідчать про виниклі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 побутові конфлікти.
Сама по собі ненормативна лексика чи будь які інші висловлювання негативного характеру особи не формують собою домашнє насильство та не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Сам факт звернення ОСОБА_2 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП.
Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства та таким за своєю суттю не являється.
Для сімейного насильства має бути виражена безсумнівна жертва і такий же виражений безсумнівний агресор. Якщо такої визначеності немає, обидві сторони демонструють невміння вирішувати конфлікти цивілізовано, гідно, з дотриманням моральних норм, однак зазначене є не домашнім насильством, а конфліктом.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено, поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову.
Скарга на постанову може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області.

Суддя     Ірина  БІЛЕРА