Справа № 158/1981/26
Провадження № 2/0158/964/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 червня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді - Костюкевича О.К.
при секретарі - Хмілевській І.О.
за участю представника позивача - ОСОБА_1 
представника відповідачів - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду міста Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.05.2023 близько 21 години 00 хвилин, неповнолітній водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Shineray», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без права керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто який не пройшов підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не склав теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 за №340, рухаючись автомобільною дорогою сполученням смт. Цумань - с. Карпилівка Луцького району, а саме дорогою вулиці Шевченка в смт. Цумань Луцького району Волинської області в напрямку с. Карпилівка зі швидкістю близько 60 км/год., не вибрав безпечну швидкість, не врахувавши дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Lifan», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.п. 1.2, 1.3, 2.3 (Б), 12.1, 19.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого водій мотоцикла «Lifan» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток верхньої третини лівого передпліччя зі зміщенням, відкритого перелому 2, 3, 4 плюсневих кісток лівої стопи зі зміщенням, закритого перелому лонної та сідничної кісток справа з порушенням цілісності тазового кільця, забійних поверхневих саден волосяної ділянки голови, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.03.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Застосувано щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 2 роки з метою забезпечення останньою постійного контролю за неповнолітнім. Стягнуто із ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 10 516,00 грн.
Постановою Волинського апеляційного суду від 12.06.2024 ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.03.2024 щодо ОСОБА_4 - змінено. Виключено з мотивувальної та резолютивної частин вказівку про визнання доведеним винуватості ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Визнано доведеним вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність. З мотивувальної та резолютивної частин ухвали виключено посилання про стягнення із законного представника ОСОБА_5 процесуальних витрат у розмірі 10 516,00 грн. за проведення судових експертиз. На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 10 516,00 грн. віднесено на рахунок держави. В решті ухвалу суду залишено без змін.
Рішення суду першої та апеляційної інстанції набрали законну силу.
Майнова шкода, завдана протиправними діями неповнолітнього ОСОБА_4 , внаслідок яких потерпілому від кримінального правопорушення ОСОБА_3 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, полягає у тому, що потерпілий безпосередньо поніс витрати на лікування, придбання ліків та надання йому медичних послуг на суму 61 205,31 грн.
Окрім фізичної шкоди та понесених у зв`язку із цим матеріальних витрат, суспільно-небезпечними діями ОСОБА_4 . ОСОБА_3 також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: довготривале лікування; негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні й тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей і психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.
Перебуваючи впродовж 02-20 травня 2023 року та з 26 червня по 07 липня 2023 року на стаціонарному лікуванні, а у подальшому на амбулаторному лікуванні аж до квітня 2024 року, ОСОБА_3 був вимушений витерплювати хірургічні операції, неприємні лікувальні та діагностичні процедури. Впродовж всього періоду лікування, почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, дієти, гігієнічні проблеми, залежність від оточення, неможливість вільного пересування, повторні операції). Наслідки події ДТП потягли за собою нераціональне витрачання ОСОБА_3 життєвого часу (на лікування і проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, вимагали компенсаторних можливостей задля їх подолання.
У зв`язку із цим, просить суд стягнути із відповідачів на користь позивача майнову шкоду в розмірі 61 205,31 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн., а також витрати пов`язані з розглядом справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити.
Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на відшкодування майнової шкоди в повному обсязі та на часткове відшкодування маральної шкоди.
Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
Як зазначено в ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Судом встановлено, що 02.05.2023 близько 21 години 00 хвилин, неповнолітній водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Shineray», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без права керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто який не пройшов підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не склав теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 за №340, рухаючись автомобільною дорогою сполученням смт. Цумань - с. Карпилівка Луцького району, а саме дорогою вулиці Шевченка в смт. Цумань Луцького району Волинської області в напрямку с. Карпилівка зі швидкістю близько 60 км/год., не вибрав безпечну швидкість, не врахувавши дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Lifan», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.п. 1.2, 1.3, 2.3 (Б), 12.1, 19.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого водій мотоцикла «Lifan» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток верхньої третини лівого передпліччя зі зміщенням, відкритого перелому 2, 3, 4 плюсневих кісток лівої стопи зі зміщенням, закритого перелому лонної та сідничної кісток справа з порушенням цілісності тазового кільця, забійних поверхневих саден волосяної ділянки голови, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.03.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Застосувано щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 2 роки з метою забезпечення останньою постійного контролю за неповнолітнім. Стягнуто із ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 10 516,00 грн.
Постановою Волинського апеляційного суду від 12.06.2024 ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.03.2024 щодо ОСОБА_4 - змінено. Виключено з мотивувальної та резолютивної частин вказівку про визнання доведеним винуватості ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Визнано доведеним вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність. З мотивувальної та резолютивної частин ухвали виключено посилання про стягнення із законного представника ОСОБА_5 процесуальних витрат у розмірі 10 516,00 грн. за проведення судових експертиз. На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 10 516,00 грн. віднесено на рахунок держави. В решті ухвалу суду залишено без змін.
Рішення суду першої та апеляційної інстанції набрали законну силу.
Майнова шкода, завдана протиправними діями неповнолітнього ОСОБА_4 , внаслідок яких потерпілому від кримінального правопорушення ОСОБА_3 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, полягає у тому, що потерпілий безпосередньо поніс витрати на лікування, придбання ліків та надання йому медичних послуг на суму 61 205,31 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи чеками та квитанціями.
З письмових пояснень та наданих безпосередньо в судовому засіданні, суд також встановив, що перебуваючи впродовж 02-20 травня 2023 року та з 26 червня по 07 липня 2023 року на стаціонарному лікуванні, а у подальшому на амбулаторному лікуванні до квітня 2024 року, ОСОБА_3 було проведено хірургічні операції, неприємні лікувальні та діагностичні процедури, що підтверджується з виписки із медичних карток.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_4 є неповнолітнім, відсутні відомості щодо наявності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 61 205,31 грн. та моральну шкоду в розмірі 80 000,00 грн.
При розподілі судових витрат між сторонами, суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1410,26 грн. слід стягнути з відповідачки ОСОБА_5 в дохід держави.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд вважає, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. підтверджена належними доказами які наявні в матеріалах справи, є обґрунтованою та співмірною з розглядом справи, тому дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 10000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.12, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 61 205 (шістдесят одна тисяча двісті п`ять) грн. 31 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1410 (одна тисяча чотириста десять) грн. 26 коп. в дохід держави.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич