У Х В А Л А

Справа № 285/2844/26 
провадження № 1-кс/0285/457/26
11 травня 2026 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України,
УСТАНОВИЛА:
11.05.2026 до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_2 у інтересах її сина ОСОБА_3 , 1989 року народження, в якій заявник просила негайно розглянути клопотання, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 доставити ОСОБА_3 до слідчого судді Звягельського міськрайонного суду для з`ясування підстав незаконного утримання у військовій частині НОМЕР_1 та постановити ухвалу про негайне звільнення ОСОБА_3 з-під варти, який знаходиться у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться по АДРЕСА_1 .
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Частинами першою та другою ст. 206 КПК України, встановлено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Аналізуючи зазначені норми права суд приходить до висновку, що кожен слідчий суддя повинен здійснювати постійний моніторинг дотримання прав затриманих в межах територіальної юрисдикції свого суду та у разі отримання з будь-яких джерел відомостей щодо порушення прав затриманих, зокрема передбачених ст.ст. 207-213 КПК України, постановити ухвалу для забезпечення додержання прав таких осіб. 
Тобто, мова йде про те, слідчий суддя здійснює повноваження, у т.ч. передбачені ст. 206 КПК України, за умови, що існує кримінальне провадження на стадії досудового розслідування.
Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах порушеного кримінального провадження.
Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження для з`ясування підстав позбавлення волі особи у випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.
Виходячи з обставин зазначених в клопотанні та вищевказаних правових норм, слідчий суддя доходить висновку, що затримання громадянина працівниками ТЦК та перебування у військовій частині НОМЕР_1 (як зазначається в клопотанні), утримання його без відповідного судового рішення, або перебування у військовій частині, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення - відповідними нормами Закону України "Про Державне бюро розслідувань" та ст. 214 КПК України.
Відтак наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданим клопотанням.
Керуючись ст.ст. 3, 206 КПК України,
ПОСТАНОВИЛА:
У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя       ОСОБА_1