КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/4828/26 
Провадження № 3/552/770/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2026 м. Полтава
Суддя Київського районного суду м. Полтави Айдаєв Р.З., за участю секретаря судового засідання Грачової К.С. розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , водій електрик, солдат військової частини НОМЕР_2 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Полтави 08.06.2026 з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Айдаєва Р.З.
З протоколу КИП № 103 від 27.04.2026 (а.с. 1), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, вбачається наступне.
26.04.2026 близько 23 год 00 хв солдат ОСОБА_1 в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час виконання своїх службових обов`язків військової служби, а саме під час службової поїздки на військовому транспортному засобі IVECО, в.н.з. НОМЕР_3 . Після чого був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де проведено огляд з метою виявлення ступеню алкогольного сп`яніння, результат позитивний, 1,647 проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що вину визнає.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.
Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.
Станом на день вчинення адміністративного правопорушення 26.04.2026 в Україні тривав особливий період.
На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 надано наступні докази: протокол КИП № 103 від 27.04.2026 (а.с. 1-4), роздруківка з результатом (а.с. 5), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 26.04.2026 № 88 (а.с. 6), копію військового квитка (а.с. 7-8), копію витягу із наказу (а.с. 9), службову характеристику (а.с. 10), письмові пояснення (а.с. 11, 12), заяву (а.с. 13), копію сертифікату (а.с. 14), витяг з наказу (а.с. 15). 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, тобто розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене особою в умовах особливого періоду.
При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.
Враховуючи викладене, дані про особу, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ступінь вини особи, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1,276-280, 283, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,
постановив:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. 
Суддя          Р.З.Айдаєв