ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/930/26 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Енергія», м. Обухів Київської області 
до відповідача Фізичної особи-підприємця Грабовенко Надії Федорівни, м. Українка Київської області
про стягнення 58 670,84 грн.,

без виклику представників;
СУТЬ СПОРУ:
Приватне акціонерне товариство «Енергія», м. Обухів Київської області (далі по тексту – ПрАТ «Енергія») 01.04.2026 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача – Фізичної особи-підприємця Грабовенко Надії Федорівни, м. Українка Київської області (далі по тексту – ФОП Грабовенко Н.Ф.) в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 58 670,84 грн. за надані послуги за період з 01.12.2021 по 31.10.2024 за Договором про постачання теплової енергії у гарячій воді №10-Т від 01.01.2008.
Крім того, позивач просить суд стягнути з ФОП Грабовенко Н. Ф. на користь ПрАТ «Енергія» сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою Київська область, м. Обухів, вул. Миру, буд 17-а, оф.3-а. 
Позивач твердить, що між ним та відповідачем були укладені типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води. На виконання вказаних договорів позивач надавав відповідачу послуги, які не були оплачені відповідачем, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2026 відкрито провадження у справі №911/930/26 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Зобов`язано відповідача ФОП Грабовенко Н.Ф. подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали докази оплати за надані послуги за період з 01.12.2021 по 31.10.2024 за Договором про постачання теплової енергії у гарячій воді №10-Т від 01.01.2008 (частина 2 ст. 74 ГПК України).
05.05.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому просить суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання відзиву на позову заяву та поновити такий строк, відмовити у задоволенні позовної заяви ПрАТ «Енергія».
Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що відповідачу не надходила копія позовної заяви з додатками на поштову адресу, з матеріалами позовної заяви представник відповідача зміг ознайомитись лише 21.04.2026. Щодо вказаного клопотання суд зазначає таке.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч.1, 4 ст. 119 ГПК України).
Суд встановив, що копію ухвали від 06.04.2026 про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог процесуального закону було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №R068082090723 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали від 06.04.2026, отримала 17.04.2026.
Приписами ст. 116 ГПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. 
Пунктом 3 ухвали від 06.04.2026 встановлено право відповідача подати відзив в строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали. 
З огляду на те, що п`ятнадцятий день припадає на 02.05.2026, який є вихідним днем, 03.05.2026 також є вихідним днем, п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 04.05.2026.
04.05.2026 представник відповідача у системі «Електронний суд» сформувала та подала до суду відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом за вх.№7702/26 від 05.05.2026.
Відповідно до ч.7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Враховуючи викладене, відзив на позовну заяву подано в межах встановленого строку, у зв`язку з чим заявлене клопотання про поновлення строку на подання відзиву є передчасним.
У відзиві відповідач твердить, що долучені позивачем роздруківки типових договорів не є належним, допустимим та достатнім доказом виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати заборгованості, з урахуванням відсутності у матеріалах справи будь-яких інших доказів надання позивачем послуг.
Долучені позивачем акти виконаних робіт відповідач вважає неналежними та недопустимими доказами надання послуг, оскільки такі акти підписані лише зі сторони позивача, а доказів направлення таких актів відповідачу не надано, відповідач такі акти не отримувала.
Відповідач звертає увагу, що позивач твердить про те, що за грудень 2021 року та після жовтня 2024 року відповідачем сплачуються кошти за надані послуги, натомість позивач нараховує заборгованість як за грудень 2021 року, так і після жовтня 2024 року.
Відповідач зазначає, що позивач уже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу у справі №911/425/25, до якої уже додавалась роздруківка типового індивідуального договору.
08.05.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подала заяву про долучення документів, які внаслідок технічних збоїв не були долучені до позовної заяви.
11.05.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подала відповідь на відзив.
18.05.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив.
26.05.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подала додаткові пояснення у справі.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
При цьому, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінку органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (рішення в справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, заява №17185/02, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, заява №36655/02, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, заява №19567/02, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, заява №62771/00).
Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши позов ПрАТ «Енергія» до ФОП Грабовенко Н.Ф. про стягнення 58 670,84 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
28.08.2006 ФОП Грабовенко Н.Ф на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №3674, набула право власності на нежитлове приміщення офіс №3А загальною площею 82,4 кв.м, що знаходиться за адресою Київська область, м. Обухів, вул. Миру, буд. 17-А. Станом на дату подання позову спірне приміщення не вибувало із власності Грабовенко Н.Ф., що не заперечується сторонами.
Спірне приміщення знаходиться безпосередньо в багатоквартирному будинку 17-А, а тому ФОП Грабовенко Н.Ф. є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку в розумінні ч.2 ст. 382 Цивільного кодексу України.
ПрАТ «Енергія» є суб`єктом господарювання, що проводить діяльність у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії та надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, зокрема у будинку 17-А по вул. Миру в м. Обухові.
01.01.2008 між ВАТ «Енергія» (яке в подальшому змінило назву на ПрАТ) та ПП Грабовенко Н.Ф. був укладений договір №10-Т про постачання теплової енергії у гарячій воді, за яким енергопостачальна компанія надавала споживачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до приміщення споживача, а саме магазину «Білизна і колготи», площею 82,4 кв.м, яке знаходиться в м. Обухів вул. Миру, буд. 17-А. 
Відповідно до додаткової угоди №2 від 01.01.2010, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2010 та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про розірвання цього договору або його перегляд.
01.05.2019 введено в дію нову редакцію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон 2189-VIII). 
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі — Закон №1060). Законом №1060 внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Постановою Кабінету Міністрів України №1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води».
Статтею 12 Закону 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Приписами статті 13 Закону 2189-VIII встановлено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Матеріали справи не містять доказів прийняття співвласниками багатоквартирного будинку за адресою Київська обл., м. Обухів, вул. Миру, буд.17-А рішення про вибір моделі договірних відносин, а також не містять доказів укладення договорів з виконавцем відповідної комунальної послуги.
01.10.2021 на офіційному веб-сайті ПрАТ «Енергія» www.energiya.kiev.ua опубліковано тексти типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі – Договір постачання теплової енергії) та типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води (далі – Договір постачання гарячої води).
За умовами Договору постачання теплової енергії:
- цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця: www.energiya.kiev.ua. (п.1, 2);
- фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п.4);
- виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимоги Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається
з обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (п.5);
- обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі – Методика №315) (п.11);
- споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України (п.30);
- виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п.33);
- споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п.34);
- цей договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті виконавця, або з моменту акцептування його споживачем, якщо таке акцептування здійснилось раніше, і діє протягом одного року з дати набрання договором чинності (п.51);
- якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.52).
За умовами Договору постачання гарячої води:
- цей договір є публічним договором приєднання, який укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця: www.energiya.kiev.ua. (п.1, 2);
- фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п.4);
- обсяг спожитої у буднику послуги визначається як обсяг гарячої води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно Методики розподілу (п.12);
- споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;
плати за витрати теплової енергії за забезпечення функціонування внутрішньобудинкої системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу;
плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України (п.30);
- розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісячно (п.32);
- споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п.34);
- цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п.51);
- якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.52).
Щодо заборгованості за договором постачання гарячої води. 
Звертаючись із даним позовом позивач твердить, що заборгованість за вказаним договором становить 76,61 грн., що виникла внаслідок несплати споживачем абонентського обслуговування послуги з постачання гарячої води. Вказана плата була включена в акти виконаних робіт/наданих послуг за січень-квітень 2022 року.
Суд встановив, що відповідно до пункту 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води (далі – Правила надання послуги з постачання гарячої води) надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. 
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Позивач твердить, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання гарячої води є оплата наданих позивачем послуг за листопад 2021 року та продовження здійснення оплат за надані послуги після спірного періоду, починаючи з листопада 2024 року по даний час.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статей 12, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, і несе ризик настання негативних процесуальних наслідків у разі неподання таких доказів. Неодноразово Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.
Згідно зі статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів споживання ФОП Грабовенко Н.Ф. гарячої води ні у спірний період, ні у будь-який інший, як і не містять доказів здійснення оплат, про які твердить позивач. Таким чином позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували укладення спірного договору постачання гарячої води, а тому вимога про стягнення заборгованості за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 76,61 грн. є недоведеною.
До того ж, суд звертає увагу, що 09.12.2025 між ПрАТ «Енергія» та Грабовенко Н.Ф. був укладений акт обстеження системи опалення та ГВП, в якому зазначено, що споживач не користується гарячою водою, прилад обліку гарячої води відсутній.
Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 76,61 грн.
Щодо договору постачання теплової енергії, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022) фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» закріплено права та основні обов`язки споживача теплової енергії, яка містить обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Як уже було встановлено судом, належне відповідачу нежитлове приміщення офіс №3а загальною площею 82,4 кв.м знаходиться у багатоквартирному будинку 17-А по вул. Миру в м. Обухові.
Подання теплоносія до вказаного багатоквартирного будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) Позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі нежитлового приміщення 3а.
Вказаний багатоквартирний будинок обладнаний теплолічильником х-12 заводський №4266. Постачання теплової енергії до вказаного будинку підтверджується долученими до матеріалів справи актами знаття показів вузла обліку теплової енергії, укладеними між представником теплопостачальної компанії та ТОВ «МЖЦ» як управителя будинку.
Належне відповідачу приміщення є невід`ємною частиною житлового багатоквартирного будинку №17-А, опалення до приміщеня здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримував теплову енергію в належному йому приміщенні.
Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем - є укладеним з 01.11.2021.
В даному випадку факт подачі теплоносія до будинку є фактом отримання послуги. Відтак договір є укладеним. 
У нежитловому приміщенні відповідача встановлений, опломбований та взятий на абонентський облік вузол розподільного обліку теплової енергії Ultrahean заводський №65821315. 
За фактом постачання теплової енергії та її подальшого розподілення безпосередньо між усіма приміщеннями в будинку, позивач виставив відповідачу Акти виконаних робіт/наданих послуг, в які також включалась щомісячна абонентська плата, а саме
за грудень 2021 року №1009 від 31.12.2021 на суму 4896,97 грн. (показники лічильника на початку місяця 170,75 Гдж, на кінець місяця 172,05 Гдж);
за січень 2022 року №135 від 31.01.2022 на суму 4975,61 грн.; 
за лютий 2022 року №268 від 28.02.2022 на суму 4160,45 грн. (показники лічильника на початку місяця 172,05 Гдж, на кінець місяця 173,23 Гдж);
за березень 2022 року №351 від 31.03.2022 на суму 3870,53 грн.;
за квітень 2022 року №466 від 30.04.2022 на суму 735,20 грн.; 
за травень 2022 року №568 від 31.05.2022 на суму 37,06 грн.;
за липень 2022 року №732 від 31.07.022 на суму 55,58 грн.;
за жовтень 2022 року №839 від 31.10.2022 на суму 791,23 грн.
за листопад 2022 року №979 від 30.11.2022 на суму 4127,34 грн.
за грудень 2022 року №1081 від 31.12.2022 на суму 5476,50 грн.
за січень 2023 року №76 від 31.01.2023 на суму 4128,05 грн.
за лютий 2023 року №254 від 28.02.2023 на суму 4618,66 грн.
за березень 2023 року №414 від 31.03.2023 на суму 3085,52 грн.
за квітень 2023 року №515 від 30.04.2023 на суму 816,31 грн.
за травень 2023 року №661 від 31.05.2023 на суму 19,08 грн.
за червень 2023 року №748 від 30.06.2023 на суму 19,08 грн.
за липень 2023 року №904 від 31.07.2023 на суму 19,08 грн.
за серпень 2023 року №1034 від 31.08.2023 на суму 19,08 грн.
за вересень 2023 року №113 від 30.09.2023 на суму 19,08 грн.
за жовтень 2023 року №1226 від 31.10.2023 на суму 86,48 грн.
за листопад 2023 року №1376 від 30.11.2023 на суму 2432,76 грн.
за грудень 2023 року №1505 від 31.12.2023 на суму 3984,31 грн.
за січень 2024 року №153 від 31.01.2024 на суму 4425,74 грн.
за лютий 2024 року №268 від 29.02.2024 на суму 3276,65 грн.
за березень 2024 року №459 від 31.03.2024 на суму 3235,20 грн.
за квітень 2024 року №606 від 30.04.2024 на суму 164,50 грн.
за липень 2024 року №770 від 31.07.2024 на суму 57,24 грн.
за жовтень 2024 року №1057 від 31.10.2024 на суму 627,42 грн.
за лютий 2026 року №376 від 28.02.2026 на суму 6166,90 грн.
Подача та припинення подачі теплоносія здійснювалась згідно розпоряджень Виконавчого комітету Обухівської міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, копії яких долучені до матеріалів справи.
Тобто, з наданих документів вбачається фактичне споживання відповідачем теплової енергії, зокрема у грудні 2021 року та лютому 2022 року. Крім того, відповідно до Акту обстеження системи опалення та ГВП від 09.12.2025, підписаного між ПрАТ «Енергія» та ОСОБА_1 теплолічильник знаходяться в робочому стані, показники лічильника 189,03 Гдж, номер лічильника 65821315, що додатково підтверджує споживання відповідачем поставленої теплової енергії та акцептування відповідного індивідуального договору на постачання теплової енергії. 
Згідно з частинами 32, 33 Правил №830 плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;
- плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором.
Суд встановив, що розрахунок плати за абонентське обслуговування теплової енергії здійснений за розміром, встановленим наказами ПрАТ «Енергія», зокрема
- від 25.10.2021 №85 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування ПрАТ «Енергія» на 2021-2022 роки», а саме за абонентське обслуговування споживачів теплової енергії з 01.11.2021 плата становить 18,53 грн. з ПДВ.
- від 27.12.2022 №91 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування ПрАТ «Енергія» на 2023 рік», а саме за абонентське обслуговування споживачів теплової енергії з 01.01.2023 плата становить 19,24 грн. з ПДВ.
- від 25.10.2021 №85 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування ПрАТ «Енергія», а саме за абонентське обслуговування споживачів теплової енергії з 01.04.2023 плата становить 19,08 грн. з ПДВ.
Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії складається із обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо та частини обсягу теплової енергії на забезпечення загальнобудинкових потреб (витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку).
Так, згідно з п. 2 загальних положень Методики №315 загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень;
Пунктом 8 розділу ІV Методики №315, передбачено, що за відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, розрахунок обсягів тепла на загальнобудинкові потреби , може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25%; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20%; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %. 
Приміщення Відповідача знаходиться у 9-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку, відповідно для розрахунку обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення застосовано частку у розмірі 20%.
Крім того, відповідно до пунктів 1,2 Розділу VI Методики №315 для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4° C від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.
Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії або з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії.
Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень пункту 11 розділу I цієї Методики. Таке питоме споживання теплової енергії має відповідати нормативній температурі внутрішнього повітря.
Середнє питоме споживання теплової енергії на опалення приміщень (qоп) у розрахунковий період розраховується за формулою 30. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії дорівнює 50% від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень. 
У кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваних приміщеннях, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. При перевірці спожитий опалюваним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями приладу (приладів) розподільного обліку теплової енергії та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню донараховується обсяг теплової енергії.
Суд встановив, що спожитий опалюваним приміщенням відповідача обсяг теплової енергії на опалення є меншим, ніж мінімальна частка середнього питомого споживання або взагалі дорівнював нулю, фактичне споживання відбувалось лише у грудні 2021 року та лютому 2022 року, тому позивач правомірно донараховував обсяг теплової енергії до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії відповідно до розділу VI Методики №315, що і відображено в актах та здійснених розрахунках.
Суд ретельно дослідив здійснені позивачем донарахування та розрахунки обсягу спожитої теплової енергії безпосередньо приміщенням відповідача, а також розрахунки теплової енергії МЗК, та встановив, що з урахуванням здійснених позивачем коригувань (зменшення заборгованості відповідача), розрахунок позивача здійснено арифметично вірно, відповідно до встановлених в Методиці №315 правил та формул.
Суд також ретельно дослідив здійснений позивачем розрахунок вартості нарахованого обсягу теплової енергії та встановив, що такий здійснено за цінами, встановленими рішенням Виконкому Обухівської міської ради №631 від 28.12.2021 із застосуванням коефіцієнтів, прийнятих ПрАТ «Енергія» відповідно до постанови КМУ від 10.11.2021 №1209.
Пунктом 34 Договору постання теплової енергії встановлено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Відповідач в порушення умов Договору (пункти 32, 34) та статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" оплату за постачання теплової енергії та абонентське обслуговування у спірний період не проводив, внаслідок чого утворилась, яка складається із заборгованості з постачання теплової енергії у розмірі 57 933,13 грн. та заборгованості за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 661,10 грн.
Суд відхиляє посилання відповідача про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, позаяк спірні акти не були підписані з боку відповідача, а матеріали справи не містять належних доказів їх надсилання.
У пункті 5.32 постанови Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №916/1093/21 суд касаційної інстанції вказав, що належним доказом направлення документів адресату відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ (поштова квитанція, поштова накладна з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек) та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення. 
На підтвердження направлення відповідачу спірних актів позивач надав 
лист від 07.07.2023 №1559, до якого долучено акт за червень 2023 року. Направлений 07.07.2023 листом №0870303214075, який повернуся за закінченим терміном зберігання;
лист від 10.05.2024 №805, до якого долучено акти за березень-квітень 2024 року та акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.04.2024. Направлений 13.05.2024 листом №08703303321572;
лист від 13.11.2023 №2025, до якого долучено акт за жовтень 2023 року та акт звірки розрахунків від 31.10.2023. Направлений 13.11.2023 листом №0870303249529;
претензія від 12.12.2024 №2486, до якої долучено акти за грудень 2021-листопад 2024 року та акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.12.2021 по 30.11.2024. Направлений 13.12.2024 листом №0870300034386;
До того ж, позивач направив відповідачу 24.05.2023 листом №087030315704 претензію від 24.05.2023 №514, яка отримана відповідачем 02.06.2023, а тому відповідач знав про наявний спір щодо споживання ним теплової енергії.
Суд зазначає, що відповідно до умов договору та Правил №830 виникнення обов`язку з оплати спожитих послуг не ставиться в залежність від підписання актів приймання-передачі наданих послуг. Такі акти є документами, що підтверджують обсяг та вартість наданих послуг, однак їх непідписання саме по собі не свідчить про ненадання послуг та не звільняє споживача від обов`язку здійснити оплату фактично спожитих послуг.
За відсутності доказів ненадання послуг, їх неналежної якості або обґрунтованих заперечень щодо визначених виконавцем обсягів нарахувань, сам факт не підписання актів не може розцінюватися як підстава для невиконання грошового зобов`язання. Відтак обов`язок відповідача щодо оплати наданих послуг виникає з факту їх отримання та споживання, а не з факту підписання відповідних актів.
Суд також звертає увагу, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору.
З огляду на викладене, враховуючи, що на день розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування послуги постачання теплової енергії у розмірі 58 594,23 грн. не погашена, а її розмір відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується належними та допустимими доками й не спростований відповідачем у процесі судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Решта доводів учасників справи та всі подані відповідно до процесуального закону докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаного висновку суду. У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ПрАТ «Енергія» частково та ухвалює рішення про стягнення з ФОП Грабовенко Н.Ф. 58 594,23 грн. основного боргу.
Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у сумі 2662,40 грн. повністю.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Енергія» задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грабовенко Надії Федорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
на користь Приватного акціонерного товариства «Енергія» (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд.1, ідентифікаційний код 13699556)
58 594,23 грн. (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні двадцять три копійки) основного боргу,
2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх