КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року справа №320/62899/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради (адреса 33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. В`ячеслава Чорновола, 79; ЄДРПОУ 02000116) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
Представник позивача Павленко Олега Петровича звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
-визнати протиправним дії Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько консультативної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, в частині формулювання висновку комісії, що захворювання та інвалідність ОСОБА_2 – не пов`язані з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС;
-скасувати експертний висновок Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №1996 від 24 квітня 2025 року та зобов`язати видати новий експертний висновок щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, яким встановити, що захворювання та інвалідність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – пов`язані з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.
Позиція позивача зводиться до того, що експертний висновок №1996 від 24.04.2025 року не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятий без належного врахування медичної документації, поданої на розгляд комісії. Так, у висновку зазначено, що захворювання ОСОБА_2 не відповідає Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженому наказом МОЗ України від 14.06.2012 №441, у зв`язку з чим комісією зроблено висновок про відсутність причинного зв`язку захворювання та інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС. Водночас, на думку позивача, такий висновок не узгоджується з наявними у матеріалах справи медичними документами. Зокрема, відповідно до медичного висновку №8 на дитину з інвалідністю віком до 18 років від 01.04.2025 року, ОСОБА_2 має діагноз Q43.8 «інші уточнені вроджені вади розвитку кишок». При цьому пунктом 8.6 Переліку хвороб передбачено інші природжені вади розвитку органів травлення (Q38-Q45). Позивач зазначає, що основний діагноз дитини, а саме: вроджена вада розвитку товстого кишківника (доліхоколон, субкомпенсована стадія), підтверджується медичними документами, які були надані на розгляд комісії. Крім того, позивач звертає увагу на те, що засідання комісії, відповідно до змісту експертного висновку, відбулося 26.04.2025 року, тоді як сам висновок датований 24.04.2025 року. Також позивач зазначає, що ОСОБА_2 має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, та статус дитини з інвалідністю віком до 18 років, що підтверджується відповідними посвідченнями, наявними у матеріалах справи. За наведених обставин позивач вважає, що висновок Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії №1996 від 24.04.2025 року є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та інвалідності ОСОБА_2 з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС підлягає повторному розгляду з урахуванням усіх наявних медичних документів та вимог чинного законодавства.
У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.
У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання відповідачем 07.01.26 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у його електронний кабінет. 
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Окремо суд вважає необхідним зазначити, що на момент ухвалення рішення відповідач також не надав необхідні докази витребувані ухвалою суду.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.
Посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 28.10.2008 року Іванківською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_3 , встановлено, що остання є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 встановлено, що 28.05.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис №33. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_4 .
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області 19.10.2011 року, встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Україні. Батьком дитини зазначено ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_5 . Актовий запис про народження №8 від 19.10.2011 року.
Із виписки з медичної карти амбулаторного хворого №2638 КНП «Іванківський центр первинної медико-санітарної допомоги» встановлено, що ОСОБА_2 перебувала під медичним наглядом з 2011 року.
Посвідченням дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_5 , виданого 09.12.2014 року Іванківською районною державною адміністрацією, встановлено, що ОСОБА_2 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю до 18 років.
Із діагностичного звіту, сформованого 26.03.2025, щодо дослідження, проведеного 27.02.2024 у КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня», встановлено, що пацієнтом є ОСОБА_2 , та за результатами іригографії у висновку зазначено: доліхомегаколон, субкомпенсована форма.
Відповідно до медичного висновку №8 на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виданого КНП Іванківської селищної ради «Іванківський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю до 18 років. У висновку зазначено захворювання (патологічний стан) за кодом НОМЕР_7 .8. Також у документі зазначено, що наявне захворювання відповідає розділу XV, пункту 1 Переліку медичних показань, які дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років. Висновок дійсний до 01.04.2028 року, дата перегляду визначена на 01.04.2028 року.
Згідно з довідкою №273 від 15.04.2025, виданої виконавчим комітетом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 , з 18.10.2011 по 07.02.2013 проживала в АДРЕСА_2 без реєстрації, а з 08.02.2013 по теперішній час проживає та зареєстрована за цією ж адресою. У довідці зазначено, що відповідно до постанови КМУ №106 від 23.07.1991 вказане село відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона).
Згідно з направленням до Київської обласної спеціалізованої ЛКК по встановленню зв`язку з впливом аварії на ЧАЕС від 15.04.2025 встановлено, що на розгляд комісії направлено ОСОБА_2 . Як діагноз вказано: вроджена вада розвитку товстого кишечника, доліхомегаколон, субкомпенсована форма, СПО синдром Ледда. Метою направлення визначено встановлення причинного зв`язку захворювання з впливом аварії на ЧАЕС.
Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2957 КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.03.2025 по 28.03.2025. У виписці зазначено діагноз: вроджена вада розвитку товстого кишечника, доліхомегаколон, субкомпенсована форма, СПО 2011 р. синдром Ледда.
Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3236 КНП «Охматдит» встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на лікуванні. У виписці зазначено основний діагноз: функціональні порушення травлення, функціональний закреп МКХ К59.9, СПО синдром Ледда (2011 рік). Також наведені відомості щодо анамнезу, проведених обстежень, лікування та наданих рекомендацій.
Відповідно до експертного висновку №1996 від 24.04.2025, складеного Рівненською дитячою спеціалізованою лікарсько-консультативною комісією, встановлено, що на засіданні №4 від 26.04.2025 розглянуто заяву ОСОБА_1 та медичну документацію щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначено основний діагноз: вроджена вада розвитку товстого кишечника: доліхоколон, субкомпенсована стадія. Комісією зроблено висновок про те, що захворювання та інвалідність дитини не пов`язані з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
23.05.2025 позивач оскаржив експертний висновок Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії №1996 від 24.04.2025 щодо відсутності причинного зв`язку захворювання та інвалідності ОСОБА_2 з наслідками аварії на ЧАЕС. У скарзі заявник просив Центральну дитячу спеціалізовану лікарсько-консультативну комісію витребувати матеріали медичної справи, провести її розгляд та встановити причинний зв`язок захворювання та інвалідності ОСОБА_2 з наслідками аварії на ЧАЕС.
09.10.2025 представник ОСОБА_1 звернувся до Міністерства охорони здоров`я України з проханням повідомити про результати розгляду скарги від 23.05.2025, поданої до Центральної дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії, а також надати інформацію щодо стадії її розгляду.
Із листа Міністерства охорони здоров`я України від 30.10.2025 №25/3917/12-25 встановлено, що Центральна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія діяла на базі державного закладу «Український спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення МОЗ України». Також зазначено, що наказом МОЗ України від 13.10.2022 №1861 вказаний заклад реорганізовано шляхом приєднання до ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», а 11.10.2023 до ЄДР внесено запис про його припинення. У листі зазначено, що організацію поточного та планового розгляду медичних справ дітей потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС здійснює Рівненська дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія.
14.11.2025 представник ОСОБА_1 звернувся до Міністерства охорони здоров`я України з проханням повідомити, який орган уповноважений розглядати медичні справи у зв`язку з незгодою з рішеннями Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії після припинення діяльності Центральної дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії, а також надати нормативно-правові акти, якими врегульовано відповідне питання.
21.11.2025 МОЗ України розглянуло адвокатський запит щодо порядку оскарження рішень про встановлення інвалідності. У листі №А/2568/348-25 зазначено, що з 01.01.2025 експертиза щодо встановлення інвалідності для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, а рішення експертних команд можуть бути оскаржені до Центру оцінювання функціонального стану особи або в судовому порядку.
ОСОБА_1 не погоджується з висновками Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії, викладеними в експертному висновку №1996 від 24.04.2025, щодо непов`язаності захворювання та інвалідності ОСОБА_2 з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, тому звернувся до суду із даним позовом.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування. Висновки суду.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30.05.1997 № 166/129 затверджене Положення про систему експертизи по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Положення №166/129).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 12 Закону № 796-ХІІ причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим, якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.
Відповідно до розділу І Положення № 166/129, основною метою системи експертизи є з`ясування причин та обставин виникнення тих чи інших захворювань та ускладнень їх перебігу і наявності можливого впливу іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС на їх розвиток, вивчення причин інвалідизації і зв`язок причин смерті із зазначеними хворобами, офіційне підтвердження такого зв`язку, сприяння проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності та своєчасної соціально-трудової реабілітації постраждалих.
Експертизі щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС підлягають особи, які за чинним законодавством мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до розділу III Положення № 166/129, розгляд медичних справ в експертних комісіях проводиться за особистим зверненням та направленням спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу при наявності посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Рівненська обласна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія приймає на розгляд, зокрема, медичні справи для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті виключно з дією іонізуючого випромінення.
Згідно з п.п. 4.1, 4.4 - 4.10 розділу IV Положення № 166/129, формою роботи експертної комісії є засідання.
Засідання експертної комісії вважається правоможним, якщо в ньому бере участь не менше двох третин її членів.
Рішення експертної комісії приймається простою більшістю голосів складу експертної комісії.
У разі рівного розподілу голосів щодо встановлення (не- встановлення) зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС вирішальним є голос головуючого на засіданні експертної комісії.
У разі незгоди з прийнятим експертною комісією рішенням член (члени) експертної комісії може (можуть) викласти у письмовому вигляді окрему думку, яка додається до протоколу засідання експертної комісії (за бажанням такого (таких) члена (членів) експертної комісії протокол засідання надсилається до МОЗ України).
Засідання експертної комісії оформлюється протоколом.
Протокол засідання експертної комісії підписується головуючим, всіма присутніми на засіданні членами експертної комісії.
Рішення експертної комісії заноситься до протоколу засідання комісії, підписується головою та членами експертної комісії та засвідчується печаткою комісії.
З метою встановлення причинного зв`язку захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» від 17.05.97 № 150 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 14.06.2012 № 441), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.08.2012 за № 1460/21772, затверджено, зокрема: Перелік хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Перелік хвороб); Інструкцію по застосуванню Переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затверджений наказом МОЗ України від 17.05.1997 № 150, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за № 448/2252 (у редакції наказу МОЗ України від 14.06.2012 року № 441) (далі - Перелік хвороб і патологічних станів), застосовуються при встановленні причинного зв`язку хвороб з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, уповноваженими медичними комісіями при експертизі медичних справ та під час стаціонарного обстеження осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно з положеннями пункту 1.2. Інструкції до Переліку хвороб і Переліку хвороб і патологічних станів віднесено нозологічні форми захворювань, що безпосередньо пов`язані з дією іонізуючого випромінювання, а також ряд захворювань, у розвитку яких встановлено комплексний вплив іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників, пов`язаних з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Визначення захворювань наведено відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10).
Згідно з положеннями пунктів 2.1, 2.4. Інструкції причинний зв`язок між захворюваннями, пов`язаними з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим, якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають відповідну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.
Питання про причинний зв`язок хвороб, які включено до 4 групи Переліку хвороб, вирішується Центральною МЕК та регіональними міжвідомчими експертними комісіями для всіх категорій постраждалих за наявності витягу з акту огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.
Згідно з п. 3.4 Інструкції, при встановлення причинного зв`язку за 4 групою Переліку хвороб для всіх категорій постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС обов`язково береться до уваги час виникнення хвороб та наявність витягу з акта огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.
За 4 групою Переліку хвороб розглядаються медичні справи учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3), а також потерпілих від Чорнобильської катастрофи, визначених пунктом 2 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ (категорія 2), евакуйованих осіб та осіб, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення (категорія 2), гарантованого добровільного відселення (категорія 3), посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
У потерпілих (категорія 4), визначених пунктом 4 частини першої статті 14 Закону 796-ХІІ причинний зв`язок встановлюється, якщо хвороба виникла і це підтверджено стаціонарним лікуванням, у період проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю протягом п`яти років.
Так, предметом спору у даній справі є експертний висновок Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №1996 від 24.04.2025.
При цьому відповідно до Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, саме Рівненська дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія наділена повноваженнями щодо розгляду медичних справ дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та вирішення питання про наявність або відсутність причинного зв`язку захворювання та інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
Суд вказує, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Таким чином, суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати причинний зв`язок захворювання та інвалідності ОСОБА_2 з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки таке питання віднесено до компетенції спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії.
Схожий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 200/14695/19-а.
При розгляді даної справи суд дійшов висновку, що експертний висновок Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії №1996 від 24.04.2025 не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості рішень суб`єкта владних повноважень, оскільки не містить належних мотивів, з яких комісія дійшла висновку про відсутність причинного зв`язку між захворюванням та інвалідністю ОСОБА_2 і наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
При цьому з наданих матеріалів справи вбачається, що згідно з медичним висновком №8 на дитину з інвалідністю віком до 18 років у ОСОБА_2 встановлено захворювання за кодом МКХ-10 Q43.8 «Інші уточнені природжені вади розвитку кишечника».
Відповідно до пункту 8.6 Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.05.1997 №150 (у редакції наказу МОЗ України від 14.06.2012 №441), до таких захворювань віднесено інші природжені вади розвитку органів травлення (Q38-Q45).
Таким чином, захворювання ОСОБА_2 за кодом Q43.8 входить до групи захворювань, передбачених пунктом 8.6 зазначеного Переліку, що підлягають оцінці спеціалізованою комісією під час вирішення питання щодо наявності або відсутності причинного зв`язку захворювання та інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
Як суд зазначав, оскаржуваний експертний висновок №1996 від 24.04.2025 не містить належного обґрунтування прийнятого рішення. 
Так, у висновку наведено лише діагноз дитини та зроблено підсумковий висновок про те, що захворювання та інвалідність не пов`язані з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Водночас у документі відсутні будь-які мотиви, з яких комісія дійшла такого висновку, не зазначено, які саме матеріали медичної справи були досліджені та оцінені, не наведено причин, з яких встановлене у позивача захворювання не було віднесене до Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до змісту експертного висновку №1996 від 24.04.2025 розгляд медичної справи ОСОБА_2 здійснено на засіданні комісії №4 від 26.04.2025. Водночас сам експертний висновок датований 24.04.2025, тобто складений за два дні до дати проведення засідання, на якому, згідно з його змістом, відповідне питання було розглянуто.
Наведена невідповідність дат не дає можливості встановити фактичну послідовність прийняття оскаржуваного рішення та ставить під сумнів дотримання процедури його ухвалення, визначеної Положенням №166/129, відповідно до якого рішення експертної комісії приймається саме за результатами її засідання та оформлюється відповідним протоколом. При цьому відповідачем не надано жодних пояснень або документів, які б усували зазначену суперечність.
Така розбіжність у датах свідчить про наявність істотних сумнівів щодо дотримання встановленої процедури розгляду медичної справи та оформлення результатів роботи комісії, що додатково підтверджує необґрунтованість оскаржуваного висновку.
Крім того, у висновку відсутній аналіз наявної медичної документації, не наведено оцінки встановленому позивачу захворюванню за кодом Q43.8, не зазначено, з яких підстав комісія дійшла висновку про відсутність причинного зв`язку між захворюванням та наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином, оскаржуваний висновок не дає можливості встановити фактичні та правові підстави його прийняття, а відтак перевірити обґрунтованість зроблених комісією висновків.
Встановивши, що оскаржуваний експертний висновок не містить належного обґрунтування висновку про відсутність причинного зв`язку між захворюванням та інвалідністю ОСОБА_2 і наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, а також враховуючи, що захворювання за кодом Q43.8 віднесене до пункту 8.6 Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування експертного висновку №1996 від 24.04.2025.
Суд також враховує, що після отримання оскаржуваного висновку позивач скористався передбаченим Положенням порядком адміністративного оскарження та звернувся до Центральної дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії. 
Водночас матеріали справи свідчать про відсутність фактичної можливості розгляду такої скарги у зв`язку з припиненням діяльності зазначеної комісії та відсутністю належного нормативного врегулювання порядку перегляду відповідних висновків. За таких обставин судовий захист є єдиним ефективним способом відновлення порушеного права позивача, а повторний розгляд медичної справи уповноваженим органом є необхідним для забезпечення реалізації такого права.
Суд повторно вказує, що встановлення або невстановлення причинного зв`язку захворювання та інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС належить до виключної компетенції спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії, отож суд не наділений повноваженнями підміняти відповідний орган та самостійно вирішувати питання медичного характеру.
З огляду на викладене, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є скасування експертного висновку Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії №1996 від 24.04.2025 та зобов`язання уповноваженого органу повторно розглянути медичну справу ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. 
Разом з цим, підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання встановити причинний зв`язок захворювання та інвалідності ОСОБА_2 з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №580/1256/24, в якій суд зазначив, що встановлення або невстановлення причинного зв`язку захворювання з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС належить до компетенції спеціалізованої експертної комісії, а суд не вправі підміняти такий орган при вирішенні питань, що потребують спеціальних медичних знань. При цьому суд вказав, що під час розгляду спорів щодо оскарження висновків спеціалізованих комісій суд здійснює перевірку законності прийнятого рішення, зокрема щодо дотримання процедури його прийняття, належного дослідження поданих матеріалів та обґрунтованості висновків комісії.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Однак у даній справі відповідач не подав відзиву на позовну заяву, не надав пояснень щодо підстав прийняття оскаржуваного експертного висновку та не виконав вимоги ухвали суду про надання витребуваних доказів. 
За таких обставин ненадання відповідачем відзиву та витребуваних доказів не спростовує доводів позивача та не дає суду можливості встановити інші обставини, ніж ті, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а також перевірити мотиви, з яких відповідач дійшов висновку про відсутність причинного зв`язку між захворюванням та інвалідністю ОСОБА_2 і наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.
Судові витрати по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 04.12.2025 року, копія якої долучена до матеріалів справи. 
Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 605, 60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Керуючись статтями 2, 17, 77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради (адреса 33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. В`ячеслава Чорновола, 79; ЄДРПОУ 02000116)про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати експертний висновок Рівненської дитячої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №1996 від 24 квітня 2025 року.
3. Зобов`язати Комунальне підприємство «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради в особі уповноваженої спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії повторно розглянути медичну справу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
4. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605, 60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Регіональний центр орфанних захворювань, радіаційного захисту та спеціалізованої допомоги» Рівненської обласної ради.
6. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.