ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 641/1468/24
Номер провадження 22-ц/818/544/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 30 червня 2025 року в складі судді Ященко С.О. по справі № 641/1468/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 
02 липня 2023 року сталось залиття вказаної квартири з квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на поверх вище. 
В результаті залиття у її квартирі пошкоджено шпалери, стеля, електрична проводка, міжкімнатні двері, підлога, світильник тощо. Відповідно до звіту № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, розмір матеріального збитку становить 77255,55 грн з ПДВ. 
За договором добровільного комплексного страхування майна та відповідальності від 16 червня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 20000 грн. Проте вказаною суми не є достатньо для відновлення майна, а тому різниця між сумою завданих збитків і сумою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 55255,55 грн, має бути відшкодовано відповідачем
Крім того, діями ОСОБА_1 їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 15000 грн.
Кожного дня вона відчуває душевні страждання в зв`язку з тим, що ремонт у квартирі не виконаний, та квартира не повернута до початкового стану. Відповідач не запропонував будь-якої допомоги, вона змушена була змінювати власний спосіб життя, вживати додаткових заходів для відновлення своїх прав. 
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила стягнути матеріальні збитки у розмірі 55255,55 грн , моральну шкоду у розмірі 15000 грн та судові витрати.
15 травня 2025 року ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відзив мотивовано відсутністю факту залиття холодною водою квартири позивачки 02 липня 2023 року.
Акт обстеження від 13 липня 2023 року КП «Жилкомсервіс» та РЕУ Слобідського району Комплекса «Харківводовідведення» є сфальсифікованим та інформація в ньому не відповідає дійсності, що підтверджується відповіддю КП «Харківводоканал» від 30 січня 2025 року.
Факт залиття належної позивачеві квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_2 мав місце 25 травня 2023 року внаслідок аварії, що трапилась на системі теплопостачання, гарячого водопостачання.
В квартирі відповідача з березня 2022 року проживає його племінниця ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дитиною. ОСОБА_3 в своїх поясненнях повідомила про те, що 13 липня 2023 року вона разом з неповнолітньою дитиною була весь день вдома і ніхто не приходив до квартири. Також вона зазначає, що позивачка зверталась до неї тільки 07 жовтня 2024 року, коли начебто її дитина пролила воду та залила позивачу стелю в ванній кімнаті. ОСОБА_3 зверталась до ОСОБА_2 з метою ознайомлення з результати залиття, однак позивач її до своєї квартири не пустила, але, погрожуючи зверненням до "компетентних органів", витребувала з ОСОБА_3 7035,18 грн.
Рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 30 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 55255 грн 55 коп.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 968,96 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок залиття квартири позивачу спричинено збитки, розмір яких складає як різницю між розміром заподіяної шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування. Вказаний розмір шкоди відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд не вбачав підстав для задоволення цих вимог у зв`язку з їх недоведеністю.
На вказане судове рішення 29 липня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє – ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу. в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачкою не доведено, що залиття квартири АДРЕСА_3 сталося з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 оскільки під час складання акту доступу до квартири АДРЕСА_2 не було, стояк холодної води не перекривався, ремонтні роботи не проводились. У розпорядженні КП «Харківводоканал» відсутні фото та відеофіксація стану квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , будь-які свідки відсутні.
Залиття належної позивачеві квартири АДРЕСА_5 мало місце 25 травня 2023 року внаслідок аварії, що трапилась на системі теплопостачання, гарячого водопостачання, що належить до відповідальності КП «ХТМ»
Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 30 червня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України). 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 12-13)
Квартира за адресою: АДРЕСА_7 , належить ОСОБА_1 н підставі договору купівлі – продажу від 28 лютого 2012 року (а.с. 10-11).
25 травня 2023 року комісією у складі начальника дільниці № 5 Слобідської філії Шепетуна В.П. та слюсаря-сантехніка КП "ХТМ" Семешина С. складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі теплопостачання, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), а саме: 25 травня 2023 року в буд. АДРЕСА_7 на кухні, на стояку гарячого водопостачання утворився свищ, в результаті чого відбулось залиття кв. АДРЕСА_3 . Уночі аварійна бригада перекрила стояк гарячого водопостачання. 25 травня 2023 року слюсар усунув протікання, встановивши хомут на трубу стояка.
13 липня 2023 року, представниками РЕУ Слобідського району КП "Харківводоканал" складено Акт - обстеження, яким встановлено, що за адресою: АДРЕСА_8 , 02 липня 2023 року надійшла заявка на ОДС КП "Харківводоканал" про залиття квартири. Виїздом бригади КП "Харківводоканал" встановлено, що сталось залиття холодною водою квартири АДРЕСА_5 . Причиною залиття є халатне залиття, протікання не у внутрішньоквартирних мережах холодного водопостачання, стояк холодної води не перекривався, ремонтні роботи не проводились. Були залиті кухня, коридор, кладовка (а.с. 14).
Листом КП "Харківводоканал" від 30 січня 2025 року повідомлено, що 03 липня 2023 року у присутності мешканця кв. АДРЕСА_1 , за участю майстра дільниці Слобідського району управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ОСОБА_5 , слюсара-сантехніка дільниці Слобідського району управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ОСОБА_6 , начальника дільниці № 20 КП "Житлокомсервіс" ОСОБА_7 , було складено акт про залиття. Під час складання акту доступу до квартири АДРЕСА_2 не було. У розпорядженні КП "Харківводоканал" відсутні фото та відеофіксація стану квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 буд. АДРЕСА_8 (а.с. 155).
Згідно з звітом № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - квартири від 19 липня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 вартість матеріального збитку пошкодженого майна - оздоблення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , складає 77255,55 грн (а.с. 17-31.
07 серпня 2023 року на підставі договору добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами "нерухомість без огляду" № HAFONBR-235G1XG ПрАТ "СК "ВУСО" виплатила ОСОБА_2 максимальний розмір страхового відшкодування в сумі 20000 грн (а.с. 16). 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15 та частина 1 статті 16 ЦК України).
У пунктах 8, 9 частини 2 статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди,її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою.
Згідно з статтею 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
У частинах 1, 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1 - 3 статті 89 ЦПК України).
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, та врахувавши обставини, за яких сталося залиття квартири, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення в рахунок відшкодування завданих збитків 55255,55 грн, оскільки ОСОБА_2 підтверджено як факт залиття її квартири внаслідок неправомірних дій відповідача, так і розмір заподіяних майнових збитків. 
Судова колегія критично оцінює доводи відповідача про відсутність підстав для відшкодування шкоди, оскільки доказів на спростування відсутності протиправності та вини, а також розміру завданої позивачу майнової шкоди ним не надано. 
Доводи ОСОБА_1 , що факт залиття 02 липня 2023 року спростовується листом КП "Харківводоканал" від 30 січня 2025 року судова колегія не приймає до уваги, оскільки вказана відповідь містить інформацію, що під час складання спірного акту доступу до квартири АДРЕСА_2 не було. Між тим КП "Харківводоканал" у наданій інформації не зазначено, що такий акт не складався чи саме залиття квартири АДРЕСА_1 було відсутнє.
Посилання відповідача на письмові пояснення ОСОБА_3 також не спростовують обставини, наведені в позові. Відповідно до вказаних пояснень зазначена особа з березня 2022 року по цей час мешкає в квартирі свого дядька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_7 , разом з неповнолітньою дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вищевказаній квартирі ніякого прориву чи залиття холодною водою не було. 13.07.2023 року вона разом з дитиною весь день перебувала вдома, та в той день ніхто для огляду квартири не приходив. 07 жовтня 2024 року нею перераховано грошові кошти в розмірі 7035,18 грн. на користь ОСОБА_2 . 
Вказані пояснення є лише особистими міркуваннями ОСОБА_3 . Зазначені пояснення нотаріально посвідчені та не містять беззаперечних даних (фото, відео тощо) на спростування факту залиття. Доказів, що перерахування коштів у розмірі 7035,18 грн на користь ОСОБА_2 мало місце у зв`язку з відшкодуванням шкоди матеріали справи не містять.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає. 
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 30 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина