г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/762/26
Номер провадження 2/213/940/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого – судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання – Довгої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ніколаєва Галина Григорівна, до  ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача.
Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2001 року по 2009 рік сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка – ОСОБА_3 . У 2009 році Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення: про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2024 розмір аліментів збільшено до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. З 26.08.2011 ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А». Їй встановлені такі діагнози: розлади аутистичного спектру; симптоматична епілепсія, генералізована форма з великими та малими нападами; синдром когнітивних порушень; лівобічний грудо-поперековий сколіоз ІV ступеню; плоско-вальгусна деформація стопи; вкорочення лівої нижньої кінцівки. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю ОСОБА_3 має обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, трудової діяльності, навчання, професійного навчання, здобуття освіти. Рекомендовано санаторно-курортне лікування в супроводі батьків; прийом нейролептиків; залучення інклюзивних ресурсів КЗО «Криворізька спеціальна школа «Перлина» ДОР», заняття з логопедом, дефектологом, реабілітологом; лікувальний масаж, лікувальна фізкультура; спеціальний стілець, парту; плавання; постійний нагляд батьків, вихователів, педагогів; ортези: колінно-гомілковий, стопний, суглобовостопний; корсет; брусся, руків`я, підгузки, ручка для туалету, сидіння для ванни, для душа; ортопедичне взуття; шведська стінка.
У зв`язку із наявністю у дитини встановленої інвалідності підгрупи «А», тяжких хронічних захворювань та складних порушень розвитку ОСОБА_4 потребує значних додаткових витрат на лікування, реабілітацію, придбання лікарських засобів (зокрема нейролептиків та протисудомних препаратів), ортезів, корсету, ортопедичного взуття, спеціальних засобів реабілітації (спеціальний стілець, парта, допоміжні засоби для пересування та самообслуговування), проведення занять з логопедом, дефектологом, реабілітологом, лікувальної фізкультури, масажу, плавання, а також санаторно-курортного лікування. Ці витрати є необхідними, постійними та обумовлені станом здоров`я дитини. Тому батько зобов`язаний брати участь у таких витратах. Загальний розмір понесених додаткових витрат на дитину становить 95 607,35 грн. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 47 803,67 грн. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з повідомленнями про стан здоров`я доньки, необхідність постійного лікування, реабілітаційних заходів, придбання лікарських засобів та спеціальних засобів реабілітації, а також про фактично понесені витрати. Просила взяти участь у додаткових витрат на дитину та компенсувати половину їхньої вартості. Відповідач залишив зазначені звернення без відповіді та жодної фінансової участі у покритті додаткових витрат на дитину не здійснив. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дочки в сумі 47 803,67 грн одноразово.

Стислий виклад заперечень відповідача.
Представник відповідача надав відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що відповідно до наданих позивачем документів неврологом призначався ламотрин та фінлепсин 400, тому витрати на ці медичні препарати можуть бути додатковими витратами. Проте позивачем не доведено, що такі призначення містяться саме у картці ОСОБА_5 . Не заперечують проти вимог про стягнення витрат на виготовлення і підгонку корсету та оплати відвідування басейну в сумі 2 400,00 грн. Витрати на стоматологічні послуги відповідач визнає частково: не визнає витрати в сумі 8 200,00 грн, оскільки не доведено, що послуги на цю суму надано саме дитині. Витрати на купівлю одягу та взуття не визнає, оскільки ці витрати поглинаються аліментами. Витрати на пальне, оренду житла також не визнає, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що нею орендовано транспортний засіб чи використовувався особистий транспорт для поїздки, пов`язаної з лікуванням дочки, а витрати на оренду котеджу нею, дитиною та водієм, на які посилається позивач, є виключно її добровільним внесками. Просить врахувати, що відповідач сплачує аліменти на дитину у розмірі 1/3 частки своїх доходів та на утримання матері дитини, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю у розмірі 1/8 своїх доходів. Загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача, становить 11/24 частки його доходів.

Відповідь на відзив.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що у медичній картці дитини наявні відповідні призначення препаратів «Ламотрин» та «Фінлепсин-ретард 400 мг», а факт проведення стоматологічного лікування дитини підтверджується медичною документацією, платіжними документами. Такі витрати є вимушеними, невідкладними та безпосередньо пов`язаними зі станом здоров`я дитини. Витрати на транспорт, пальне та оренду житла також є обґрунтованими, оскільки безпосередньо пов`язані з необхідністю перевезення дитини до медичних закладів для проходження обстежень, лікування, реабілітації та корекції ортопедичних засобів. Дати поїздок повністю узгоджуються із записами в медичній картці дитини та підтверджуються відповідними чеками. Витрати на одяг, взуття та ортопедичні засоби також є необхідними та обґрунтованими, оскільки у дитини наявні тяжкі ортопедичні порушення. У зв`язку з цим регулярно проводиться корекція корсета, що зумовлює необхідність придбання спеціального одягу, ортопедичного взуття та устілок. На підтвердження системності, тривалості та значного обсягу витрат на лікування, реабілітацію, обстеження, транспортні витрати, ортопедичні засоби, медикаменти та інші потреби дитини позивачкою надає детальний перелік понесених витрат, загальна сума яких становить 88 553,81 грн.
Процесуальні дії у справі.
19.02.2026 позовна заява надійшла до суду.
18.03.2026 отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
19.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
26.03.2026 збільшено позовні вимоги. 
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Заяв/клопотань від учасників справи не надходило. 

Фактичні обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 26.08.2011 ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А». Має діагноз: розлади аутистичного спектру; симптоматична епілепсія, генералізована форма з великими та малими нападами; синдром когнітивних порушень; лівобічний грудо-поперековий сколіоз ІV ступеню; плоско-вальгусна деформація стопи; вкорочення лівої нижньої кінцівки. 
Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю № 4 від 25.03.2022 ОСОБА_3 рекомендовано реабілітаційні заходи, зокрема санаторно-курортне лікування в супроводі батьків; прийом нейролептиків; плавання; постійний нагляд батьків, вихователів, педагогів; корсет; ортопедичне взуття.
ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю. 
08.12.2023 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-850/2009, виданого Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 02.06.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу.
У медичній картці ОСОБА_3 містяться записи невролога про призначення медичних препаратів, зокрема фінлепсин 400 ретард та ламотрин; ортопедом рекомендовано ортопедичне взуття, корсет, плавання.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2024 збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2009, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця.
Відповідач працює трактористом в ТОВ «Шестірня», з його заробітної плати здійснюється утримання коштів на користь ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа. Станом на 01.03.2026 заборгованість за виконавчим документом становить 38 616,83 грн. Сукупний дохід відповідача за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 становить 262 926,03 грн, з 01.01.2026 по 28.02.2026 – 49 160,84 грн.
Позивач з дочкою 25.01.2025, 26.01.2025, 28.01.2025, 29.01.2025, 01.02.2025, 04.02.2025, 05.02.2025, 06.02.2025, 13.02.2025, 14.02.2025, 15.02.2025, 20.02.2025, 21.02.2025, 24.02.2025, 25.02.2025, 26.02.2025 відвідували басейн. Вартість одного абонементу – 75,00 грн, кількість відвідувань – 16, загальна вартість абонементів за ці дати на матір і дочку становить 2 400,00 грн.
18.02.2025 позивачем сплачено 3 940,00 грн за оренду котеджу та одномісного номеру, туристичного збору на одну людину та сніданок на трьох людей на базі відпочинку в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області. Строк оренди та ідентифікуючі ознаки відпочиваючих квитанція не містить. 
02.03.2025 ОСОБА_3 із ОСОБА_1 відвідали басейн, загальна вартість абонементів становить 200,00 грн.
24.03.2025, 29.03.2025 та 05.04.2025 позивачем придбано таблетки валеріани вартістю 79,80 грн, 83,40 грн та 81,20 грн відповідно. 
Позивачем надано скрін оплати в сумі 200,00 грн (консультація wfp consult1 dnipro ua), яка здійснена 05.06.2025. Окрім цієї копії доказів проходження консультації, необхідності такої консультації, якого саме виду консультація проведена та кому вона надана позивачем не додано.
23.06.2025 на ім`я ОСОБА_3 видано направлення на обстеження на проведення панорамного знімку (ОПТГ).
25.06.2025 позивачем сплачено 350,00 грн за панорамний знімок (ОПТГ) – ортопантомограму та 1 500,00 – за стоматологічні послуги, надані в стоматологічній клініці іDent.
25.06.2025 ТОВ «МАКСДЕНТАЛ» на ім`я ОСОБА_3 видано направлення на обстеження для проведення стоматологічного лікування за допомогою медикаментозної седації.
25.06.2025 позивачем на рахунок ТОВ «МАКСДЕНТАЛ» сплачено 900,00 грн за обстеження.
13.07.2025 позивачем сплачено 644,00 грн за ортопедичну устілку-супінатор.
18.07.2025 позивачем сплачено 3 280,00 грн за оренду котеджу з туристичним збором та одномісного номеру, туристичного збору на одну людину та сніданок на трьох людей на базі відпочинку в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області. Строк оренди та ідентифікуючі ознаки відпочиваючих квитанція не містить.
19.07.2025 позивачем сплачено 3 500,00 грн за виготовлення корсету.
24.07.2025 позивачем сплачено 8 200,00 грн за седацію та пломбування зуба. 
24.07.2025 лікарем-стоматологом ОСОБА_6 призначено вживання таких медичних препаратів: аугментин, нурофен, стоматофіт.
24.07.2025 позивачем придбано аугментин вартістю 153,80 грн, 25.07.2025 – стоматофіт вартістю 287,00 грн, нурофен – 286,80 грн (ця квитанція містить інші позиції, не заявлені до стягнення), аугментин – 137,10 грн
Згідно з рахунком на оплату № 1 від 03.10.2025 позивачем сплачено 2 400,00 грн за проживання в м. Вінниця тривалістю одна доба. 
23.11.2025 позивачем сплачено за медичний препарат ламотрин 99,40 грн, 03.12.2025 – 150,81 грн, 10.12.2025 – 153,45 грн, 14.12.2025 – 881,70 грн.
03.01.2026 позивачем придбано устілки-супінатори вартістю 950,00 грн та 700,00 грн.
16.01.2026 позивачем сплачено 2 500,00 грн за проживання в м. Вінниця тривалістю одна доба.
02.02.2026 позивачем сплачено 25,59 грн та 126,23 грн за медичний препарат епілептал, який за діючою речовиною є аналогом ламотрину. 20.02.2026 за цей препарат сплачено 656,37 грн та 307,08 грн, 22.02.2026 – 147,60 грн.
10.02.2026 позивачем сплачено 1 354,80 грн за медичний препарат карбамазепін, який за діючою речовиною є аналогом фінлепсина 400 ретард.
22.02.2026 позивачем придбано медичний препарат фінлепсин 400 ретард вартістю 1 127,00 грн. 14.03.2026 позивачем за цей препарат сплачено 2 176,88 грн.
22.03.2026 позивачем сплачено 196,80 грн за заспокійливий збір лікарських трав. 
Також позивачем та її представником надано документи на підтвердження неодноразових витрат на пальне, а також витрат на верхній одяг, взуття, джинси, шкарпетки та колготки, капці, дієтичної добавки джилла, назальних спреїв, вітамінів, медичного препарату азтек, препаратів, що містять у складі біотин, олії жожоба, персикових кісточок, ефірної олії розмарину та апельсина, мазі траумель С, гелю метрогіл дента.
На підтвердження звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з пропозицією взяти участь у додаткових витратах на дочку надано скріни надісланих позивачем повідомлень у RCS-чаті, месенджерах Viber і WhatsApp, а також листів, надісланих поштою. Відповідей на свої звернення позивач від відповідача не отримала.

Зміст спірних правовідносин.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину.

Норми права, які застосовує суд.
Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини – дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку тощо.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Висновок суду.
Судом встановлено, що з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття. Дочка сторін є дитиною з інвалідністю підгрупи «А».
Позивач несе додаткові витрати на дитину, пов`язані із її захворюваннями. 
Суд зазначає, що додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому їх розмір, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.
Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Аналізуючи положення ст. 185 СК України суд дійшов висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (аналогічне зазначено в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 501/5060/15).
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17, від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19. 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому разі повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Такі додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.
Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.
У постанові від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд – довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування – виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
У постанові Верховного Суду від 08.05.2023 у справі № 756/9882/19 провадження № 61-2065св23, зазначено, що правила ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12.12.2019 у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20).
Таким чином, відповідач як батько ОСОБА_3 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину.
Встановлено, що позивач отримує аліменти на дитину, що є коштами на її утримання, за рахунок яких передбачається забезпечення дитині базових матеріальних умов для життя, оплату харчування, придбання одягу, взуття, медичних засобів для профілактики захворювань та лікування незначних захворювань, зокрема сезонних. 
Вирішуючи питання про доцільність задоволення позову суд виходить із конкретних обставин справи щодо необхідності стягнення додаткових витрат, в залежності від особистих, індивідуальних особливостей дитини.
З огляду на викладене суд вважає, що позивачем та її представником не доведено, що купівля вітамінів, олії жожоба, персикових кісточок, ефірної олії розмарину та апельсина, препаратів, що містять біотин, назальних спреїв, дієтичної добавки джилла, медичного засобу азтек, мазі Траумель С та гелю метрогіл дента викликані особливими обставинами. При цьому позивач посилається на призначенням лікарів, зокрема дерматолога та гастроентеролога. Проте доказів звернення до цих лікарів, результатів обстеження, діагнозу та призначення цих лікарів позивачем не надано. Посилання на те, що препарат азтек є антибіотиком після запалення і розтину ясен, не підтверджено належними доказами, призначення лікаря не надано, як і призначення метрогілу дента. Також не доведено необхідність витрат на мазь ОСОБА_7 , призначення лікарем цієї мазі не надано. Позивачем та її представником не доведено, що купівля вітамінів та назальних спреїв викликана особливими обставинами і такі витрати є додатковими витратами на дитину.
Суд погоджується з доводами представника відповідача, що придбання одягу та взуття не може вважатися додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, і повинні охоплюватися розміром аліментів.
При цьому суд зазначає, що купівля одягу, взуття, шкарпеток, колготок дитині є забезпеченням її базових потреб. Доказів того, що зазначені речі купувалися за призначенням або рекомендацією лікарів, цей одяг та взуття є спеціальними та що вони носять медичне призначення, позивачем та її представником не надано.
За відсутності доказів, що вище перелічені витрати є такими, що викликані особливими обставинами, суд вважає, що вони повинні покриватися за рахунок аліментів.
Позивачем доведена необхідність відвідування дитиною басейну. З огляду на те, що згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю № 4 від 25.03.2022 дитині рекомендовано плавання, а за станом здоров`я дочка сторін потребує стороннього нагляду – відвідування дитиною басейну разом з матір`ю є необхідним заходом. Тому витрати на відвідування басейну ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є додатковими витратами і підлягають поділу між сторонами у рівних частинах. При цьому суд зазначає, що зазначені у відповіді на відзив суми витрат на абонементи у басейн у повному обсязі не доведені, додані абонементи підтверджують такі витрати у загальній сумі 2 600,00 грн. Саме ця сума підлягає поділу між батьками ОСОБА_3 .
Щодо витрат на пальне та оренду житла – суд погоджується з доводами представника відповідача про непідтвердження необхідності таких витрат та віднесення їх до витрат, викликаних особливими потребами дитини. При цьому позивачем та її представником не доведено, що саме такий об`єм бензину, який зазначений у чеках, необхідний для поїздки в інтересах дитини саме такою кількістю пасажирів, як зазначає позивач, з урахуванням технічних характеристик транспортного засобу та його витрат пального. Договору оренди транспортного засобу та доказів користування послугами водія позивачем не надано. З огляду на це не обґрунтовано обсяг придбаного пального та плата за додаткове місце при оренді житла на базі відпочинку. Щодо оренди житла у фізичної особи-підприємця – позивачем не доведено кількість проживаючих осіб.
Позивачем та її представником також не підтверджено доцільність оренди саме такого житла, надані на підтвердження цих витрат докази не дають можливості ідентифікувати осіб, хто винаймав житло, не доводять проживання неповнолітньої ОСОБА_3 .
Отже, позивачем не доведено, що витрати на пальне та оренду житла здійснені в інтересах дитини та викликані особливими обставинами.
Водночас витрати на медичні препарати ламотрин та його аналог епілептал, фінлепсин ретард та його аналог карбамазепін, аугментин, нурофен, стоматофіт у підтверджених у наданих чеках розмірах викликані особливими обставинами. Необхідність таких витрат підтверджена призначеннями лікарів невролога та стоматолога. Посилання представника відповідача на непідтвердженість таких записів лікарів саме у медичній картці ОСОБА_3 суд відхиляє за відсутності обґрунтованих сумнівів у таких призначеннях та їх наявності саме у медичній документації дочки сторін, а також у зв`язку із недоведеністю представником відповідача своїх доводів.
Витрати на виготовлення корсету є додатковими витратами на дитину, що визнається відповідачем, тому вимоги про компенсацію половини вартості корсету у підтвердженій чеками вартості підлягають задоволенню. Проте витрати на підгонку/корекцію корсету у переліку додаткових витрат на дитину у відповіді на відзив не заявлено. 
Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю та призначенням ортопеда дочці сторін рекомендовано ортопедичне взуття, тому витрати на ортопедичні устілки суд відносить до додаткових витрат на дитину.
Відповідач визнає витрати на стоматологічні послуги, проте не визнає витрати у сумі 8 200,00 грн з посиланням на недоведенність надання цих послуг саме дитині сторін. 
Проте суд не може погодитися з такими доводами відповідача та його представника, оскільки на ім`я ОСОБА_3 видано направлення на обстеження для проведення стоматологічного лікування за допомогою медикаментозної седації, призначенням платежу у квитанції від 24.07.2025 зазначено: «седація, пломбування зуба». Неконкретизація позивачем у призначенні платежу при сплаті 8 200,00 грн за надані стоматологічні послуги імені дочки за наявності медичного направлення не свідчить, що послуги були надані не дитині сторін.
Також суд вважає, що витрати на купівлю таблеток валеріани та заспокійливого засобу з урахуванням встановлених дочці сторін діагнозів також є додатковими витратами на дитину.
Таким чином, позивачем підтверджено віднесення до додаткових витрат на дитину витрати на відвідування басейну, виготовлення корсету, стоматологічні послуги, придбання заспокійливих засобів, ортопедичних товарів, медичних препаратів, призначених неврологом та стоматологом.
Таким чином, загальний розмір доведених позивачем додаткових витрат на дитину становить 27 856,81 грн.
Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого Сімейним кодексом України, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Тому половина вартості цих витрат у підтверджених чеками сумах підлягають стягненню з відповідача.
При цьому судом досліджено документи, що підтверджують витрати, які перелічені у відповіді на відзив. Позов та заява про збільшення позовних вимог перелік додаткових витрат на дитину не містять, а лише констатують розмір заявлених витрат. Квитанції, чеки та інші документи на підтвердження витрат, на які відсутні посилання у відповіді на відзив, судом не досліджувалися.
Також суд зазначає, що не всі витрати, на які є посилання у відповіді на відзив, зокрема обстеження Centrolab, купівля кремів для рук, обличчя, від сухості та алергії на мороз, а також перекису водню, реп`яхової олії, фізрозчину, деякого одягу, деякі витрати на бензин та басейн – не підтверджено належними доказами. Тому суд не вирішує доцільність віднесення таких витрат до додаткових витрат на дитину.
З урахуванням встановлених обставин справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 13 928,41 грн (27 856,81 : 2) – половина від сплаченої та підтвердженої позивачем суми.
Інших доказів, які б відповідали вищезазначеним критеріям достатності, належності та допустимості на підтвердження викладених у позові обставин щодо понесених додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК України, суду не надано.
Незважаючи на визнання відповідачем додаткових витрат на обстеження спини, такі витрати не включені позивачем до загального розрахунку додаткових витрат на дитину, а сума 567,00 грн є витратами на пальне, тому такі витрати не підлягають стягненню з відповідача.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.
При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 064,96 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ніколаєва Галина Григорівна, до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  додаткові витрати на дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 13 928 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн 41 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1 064,96 грн. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача:  ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Представник відповідача: ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_4 .
Дата складення повного судового рішення – 01.06.2026.

Суддя О.В. Алексєєв