Справа №275/456/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Лівочки Л.І., 
при секретарі - Степанчук С.А.,
за участю: предстаника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Нестеренка М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/456/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Пилипчук Людмили Адамівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20.05.2025 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Пилипчук Людмили Адамівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_6 . Відповідно до записів у погосподарських книгах Брусилівської сільської ради за 1986-1995 рр. він був єдиним членом колгоспного двору по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на майно двору (ст. 563 ЦК УРСР). Лише в 2006 році після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа №183 за її заявою про прийняття спадщини. Інших заяв до нотаріальної контори по даній справі від інших спадкоємців першої черги не надходило.
Під час оформлення позивачкою спадщини після смерті її батька ОСОБА_6 , Брусилівською селищною радою їй було видано дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, на підставі якого 26.05.2006 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна було внесено запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за померлою особою, ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 25.07.1989 року, виданого виконкомом Брусилівської селищної ради. Підставою виникнення права власності був дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданий виконкомом Брусилівської селищної ради. Підставою закриття права власності була видача позивачці Брусилівською державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за законом №1608 від 22.06.2006 року, яке рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.10.2018 року було визнано недійсним та 21.04.2023 запис 990 в книзі 5 було погашено, що підтверджується інформаційною довідкою № 369198524 від 11.03.2024 року. Оригінал дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданий виконкомом Брусилівської селищної ради зберігається в матеріалах спадкової справи 
№ 183, яка була заведена після смерті ОСОБА_6 .
По спливу 35 років після смерті ОСОБА_6 , в 2024 році позивачці стало відомо проте, що дублікат Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року не відповідає первісному Свідоцтву про право власності, оскільки 25.07.1989 року на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради Житомирської області від 21.07.1989 року № 51 на ім`я померлого ОСОБА_6 , видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , згідно якого даний житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .
Крім внесеного 14.04.2006 року запису про реєстрацію права власності за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14488245 належних та допустимих доказів щодо законності набуття права власності ОСОБА_6 , - немає. 
Будь-яких документів щодо права власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1 , крім дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданого виконкомом Брусилівської селищної ради на житловий будинок АДРЕСА_1 , немає.
Позивачка вважає, що дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданий, виконкомом Брусилівської селищної ради має бути визнаний судом недійсним, оскільки він не відповідає змісту первісного Свідоцтва про право власності, виданого 25.07.1989 року та порушує її законні права та інтереси як спадкоємця першої черги після смерті батька , ОСОБА_6 .
Крім позивачки, спадкоємцями житлового будинку АДРЕСА_1 вважаються її племінники: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які успадкували по 1/6 вищевказаного житлового будинку після смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла у 2004 році та є її рідною сестрою.
21.04.2023 року держаним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НСТ 982295 на ім`я ОСОБА_2 , зареєстроване в реєстрі за №8. 19.06.2023 року державним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НСТ № 982469 на ім`я ОСОБА_9 , зареєстроване в реєстрі за №11 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НСТ № 982468 на ім`я ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі за № 10.
Відповідач ОСОБА_2 , станом на 30.08.2018 року перебував на квартирному обліку, що підтверджується листом № 04-26/1463 від 30.08.2018 року, оскільки власного житла не мав, проживав у опікуна ОСОБА_10 з 2004 по 2011 рр. за адресою АДРЕСА_2 . Він вселився до житлового будинку АДРЕСА_3 до того як отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом та своїми діями «виживає» її з житлового будинку, де вона народилася і виросла.
Вважає, що Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я відповідача ОСОБА_2 повинно бути визнано судом недійсним, оскільки воно було видано на підставі дублікату Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, яке не відповідає первісному Свідоцтву про право власності від 25.07.1989 року, яке було видано на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради Житомирської області від 21.07.1989 року №51, що було видано вже після смерті її батька ОСОБА_6 .
Постановою Житомирського апеляційного суду від 11.02.2019 року у справі № 275/742/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Попільнянська державна нотраіальна контора Житомирської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, встановлено, що належні та допустимі докази на підтвердження того, що до складу спадкового майна ОСОБА_6 входив будинок АДРЕСА_1 відсутні.
Із змісту інформаційної довідки № 369198524 від 11.03.2024 року позивачці стало відомо, що державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л А, в 2023 році (по спливу більш як 34 років після смерті ОСОБА_6 та 11 років після смерті ОСОБА_8 ) було заведено спадкову справу 
№ 1/2023 (зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 8) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 .
Оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом видане на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , зокрема на імя ОСОБА_2 , яке не є спадковим, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок видане після смерті ОСОБА_6 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 через рік після смерті ОСОБА_6 .
З будь - якими позовами про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, визнання права на спадкове майно або встановленням фактів, які мають юридичне значення для належного оформлення спадкових прав ОСОБА_8 до суду не зверталася.
ОСОБА_8 ( дочка померлого) ІНФОРМАЦІЯ_5 вибула з господарства за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дочкою, ОСОБА_14 ,1983 р.н.,що підтверджується архівною довідкою № 16 Брусилівської селищної ради на 1986- 1990 рр., сторінка 23, особовий рахунок НОМЕР_3 
Оформлення та видача свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 25.07.1989 року згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 , відбулась через рік після смерті ОСОБА_6 , тобто з пропуском шестимісячного строку в порушення ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.
Факт прийняття спадщини за правилами ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_8 , в тому числі житлового будинку АДРЕСА_3 - не доведений. Таким чином, правовстановлюючий документ або судове рішення, яким підтверджено право власності ОСОБА_6 на таке майно за життя останнього, відсутнє.
Станом на 2004 рік спірний житловий будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 та за життя не було ним набуто, а відтак і «спадковою масою» при нібито «спадкуванні» ОСОБА_8 бути не може, оскільки на момент відкриття спадщини, тобто її смерті ОСОБА_6 не був власником спірного майна.
Таким чином, до складу спадкового майна після смерті батька позивачки ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_1 , а отже і після смерті ОСОБА_8 , - не входив.
Позивачка просить визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданий на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради № 51 від 21 липня 1989 року, та визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: НСТ 982295.,видане 21.04.2023 року держаним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А., на ім`я ОСОБА_2 .
Представник позивача - адвокат Кіщенко І.П. подала до суду заява про збільшення позовних вимог, в якій просила визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданий на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради № 51 від 21 липня 1989 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: НСТ 982295.,видане 21.04.2023 року держаним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А., на ім`я ОСОБА_2 , зареєстроване в реєстрі за № 8; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: НСТ 982468,видане 19.06.2023 року державним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А., на ім`я ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі за № 10, та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серії НСТ № 982469, видане 19.06.2023 року держаним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А. на ім`я ОСОБА_5 , зареєстроване в реєстрі за № 11.
В суді представник позивача - адвокат Кіщенко І.П. позовні вимоги підтримала, надала пояснення , аналогічні викладенним в позовній заяві та уточненій позовній заяві, просила позов задовольнити.
Представник відповідача- адвокат Нестеренко М.М. в суді позовні вимоги не визнав, пояснив, якщо іц були допущені порушення вимог закону при видачі свідоцтв про право на спадщину, то вже з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 пройшло більше 35 років. Свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок ОСОБА_2 отримано на законних підставах,рішення суду не скасовано, просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, застосувати строк позовної давності.
До суду державний нотаріус Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук Л.А. не з"явилася, будучи належним чином повідомленим про дату, час т а місце розгляду справи.
Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час т а місце розгляду справи, до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити .
Відповідачі : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час т а місце розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 .
ОСОБА_15 , яка є матір"ю ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Позивачка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою померлого ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження.
Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 25.07.1989, видане згідно рішення виконкому Брусилівської селищної ради Житомирської області від 21.07.1989 р. № 51, померлому ОСОБА_6 належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .
22.06.2006 року ОСОБА_3 звернулась до Брусилівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Під час оформлення ОСОБА_3 спадщини після смерті її батька ОСОБА_6 , Брусилівською селищною радою їй було видано дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, на підставі якого 26.05.2006 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна було внесено запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за померлою особою, ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 25.07.1989 року, виданого виконкомом Брусилівської селищної ради. Підставою виникнення права власності був дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006 року, виданий виконкомом Брусилівської селищної ради.
ОСОБА_3 Брусилівською державною нотаріальною конторою Житомирської області 22.06.2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 1608, яке рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.10.2018 року, справа№ 275/742/17, було визнано недійсним.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.10.2018 року, справа № 275/742/17, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Попільнянська державна нотаріальна контора Житомирської області, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.
Вказане рішення постановою Житомирського апеляційного суду від 11.02.2019 року залишено без змін.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.10.2018 року у справі № 275/742/17 встановлено, що отримане 22.06.2006 року ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину складається з жилого будинку АДРЕСА_1 , порушує спадкові права позивача ОСОБА_2 ( був неповнолітнім на момент смерті матері) після смерті матері ОСОБА_15 , яка фактично прийняла спадщину свого батька у вигляді спірного будинку, однак своїх спадкових прав не оформила за життя ; та обставина, що ОСОБА_8 за життя не отримала свідоцтва про спадщину на спірне спадкове майно, викладених висновків суду не спростовує, оскільки згідно ч.2 ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 
Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Позивачка, звертаючись до суду з цим позовом, вважала , що дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006, виданий на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради № 51 від 21 липня 1989 року, має бути визнаний судом недійсним, оскільки він не відповідає змісту первинного Свідоцтва про право власності, виданого 25.07.1989 року та порушує її права як спадкоємця першої черги після смерті батька ОСОБА_6 , а оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом отримали особи, які не були дійсними спадкоємцями за законом.
Позивачка отримала в 2006 році дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006, який виданий на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради № 51 від 21 липня 1989 року, з яким зверталася до нотаріуса для отримання спадщини і який просить через 20 років скасувати, так як вважає, що він не відповідає змісту первинного Свідоцтва про право власності, виданого 25.07.1989 року та порушує її права як спадкоємця першої черги після смерті батька ОСОБА_6 . 
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Судом встановлено, що не заперечувала і позивачка, що відповідачі: ОСОБА_2 , 1987р.н., ОСОБА_4 ,1997р.н., та ОСОБА_5 ,1992р.н., є дітьми померлої в 2004 році ОСОБА_18 . 
Як слідує із спадкової справи №1/2023 від 20 квітня 2023 року спадщину ( 1/2 ідеальна частина житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_19 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийняли її діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 1/6 частина кожному .
З інформації Державного реєстур речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 11.03.2024 року слідує, що власниками , по 1/6 частці, житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , документи які поданні для державної реєстрації - свідоцтва про право на спадщину , які видані 21.04.2023 держаним нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирського району Житомирської області Пилипчук Л.А.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Отже, відповідачі у справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги померлої ОСОБА_20 .
Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.
В розумінні ст. 1298 ЦК України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що прийняли спадщину строком не обмежена.
Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачкою та її представником не надано суду належних та допустимих доказів доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Позивачкою не доведено, що дублікат свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 26.05.2006, виданий на підставі рішення виконкому Брусилівської селищної ради № 51 від 21 липня 1989 року, не відповідає змісту первинного Свідоцтва про право власності, виданого 25.07.1989 року, та з даною вимогою позивачка звернулася через 20 років з моменту його видачі. 
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 76-81,141, 259,263- 265, 352-355 ЦПК України, суд-
ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Пилипчук Людмили Адамівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання недійсним дублікату свідоцтва про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності, про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя     Л. І. Лівочка