Справа № 190/939/26
Провадження №1-кп/190/134/26
ЄРДР № 12026046550000042

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області 
в складі головуючого судді   ОСОБА_1 ,
за участю секретаря    ОСОБА_2 ,
прокурора     ОСОБА_3 , 
обвинуваченого    ОСОБА_4 ,
захисника     ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2026 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою під час особистого спілкування з раніше знайомим ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник злочинний прямий умисел, спрямований на заволодінням планшетом марки «Lenovo Yoga Tab J706», чорного кольору, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 .
В той же день, тобто 12 квітня 2026 року приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у довірчих відносинах з останнім, отримав дозвіл ОСОБА_6 на використання вищевказаного планшету у власних цілях на умовах його повернення власнику 14.04.2026 року.
В подальшому, отримавши від ОСОБА_6 планшет марки «Lenovo Yoga Tab J706», чорного кольору, у користування ОСОБА_4 не бажаючи повертати його законному власнику, розпорядився ним на власний розсуд. Так, 12.04.2026 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прямував поряд з магазином «Продукти», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м.П`ятихатки, вул. Північна, буд. 1 де помітив ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де продав останньому зазначений планшет за грошові кошти у сумі 3500 грн., тим самим обернувши вказане майно на свою користь.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, в корисливих цілях, реалізуючи свій злочинний прямий умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою останнього, заволодів його планшетом марки «Lenovo Yoga Tab J706», чорного кольору, вартістю 9770,00 грн., чим спричинив потерпілому, майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України – як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
22 квітня 2026 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального проступку повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.
Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесено до категорії кримінальних проступків, унаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення шкода завдана потерпілому, який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд 

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 квітня 2026 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4  визнати винуватим у пред"явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Речовий доказ - планшет марки «Lenovo Yoga Tab J706», чорного кольору – залишити ОСОБА_6 . 
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя         ОСОБА_1