Справа № 760/7570/26 
Провадження № 2/385/383/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
06.07.2026 року        м. Гайворон
Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Венгрина М. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВ «ФК Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 17775,00 грн заборгованості за договором кредиту № 8869603 від 13.01.2024 та судових витрат.
Стислий виклад позицій сторін
В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 13.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту “NewShort” № 8869603, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі3000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало в повному обсязі, надавши їй кредит на потрібну суму, натомість відповідачка не виконала умови Кредитного договору. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 21414,00 грн, з яких 3000,00 грн за тілом кредиту, 18414,00 грн за процентами.
ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024-1, відповідно до умов якого та відповідно дост.512 ЦК УкраїниТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8869603 від 13.01.2024. 
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2662,40 грн та 8000 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідач ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не подав, хоча копія ухвали від 15.05.2026, що була надіслана рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації відповідача, вважається врученою йому 01.06.2026, відповідно до положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, оскільки рекомендоване поштове відправлення повернуто суду з відміткою “адресат відсутній”. Таким чином відповідач свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навів.
Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її учасників до суду не надходило.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2026 справу скеровано за підсудністю до Гайворонського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачк строк для усунення недоліків.
08.05.2026 позивачем подано заяву щодо усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 08.05.2026 продовжено строк для усунення недоліків.
14.05.2026 позивачем подано заяву щодо усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 15.05.2026 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке
Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У свою чергу, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.
Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ТОВ «Кредит-Капітал» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідача, встановив наступне.
Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення
Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів, мотиви суду
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Мілоан" з заявою про надання кредиту, підтвердженням чого є Анкета-заява на кредит № 8869603 позичальника від 13.01.2024 (а.с. 50), що заповнена відповідачем на сайті miloan.ua, обравши наступні умови - сума кредиту 5000,00 грн, строк кредиту 15 днів, дата повернення 28.01.2024, сума до повернення 7425,00 грн, комісія за видачу кредиту 850,00 грн (17 % від суми кредиту), проценти за користування 1575,00 грн за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування, зазначивши свої анкетні дані, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, адресу проживання.
В подальшому, 13.01.2024 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8869603, який підписано сторонами у електронній формі, зокрема ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 356889 (а.с. 39-44). Разом з договором підписано додатки до нього - графік платежів за договором (а.с. 46), заявку на отримання кредиту (а.с. 47), додаткові контактні дані про позичальника (а.с. 48).
За умовами договору (п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 1.6) сума кредиту 5000,00 грн, на 105 днів з 13.01.2024, пільговий період 15 днів, що завершується 28.01.2024, поточний період 90 днів, закінчується 27.04.2024 (дата остаточного повернення кредиту); загальні витрати позичальника за пільговий період 2425,00 грн в грошовому виразі та 1508858,00 відсотків річних у процентному виразі; загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредиту 12755,00 грн в грошовому виразі та 8119,00 відсотків річних у процентному значенні; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 17775,00 грн. Комісія за надання кредиту 850,00 грн (17 відсотків від суми кредиту). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1575,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 10350,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Згідно п. 2.3.1 позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість відповідно до розділу 6 правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено)можливі періоди продовження/поновлення - 3 дні - 3 % комісії, 7 днів - 6 % комісії, 15 днів - 10% комісії. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) проценти нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору.
Відповідно до п. 2.3 договору позичальник має право неодноразово продовжувати або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування (пролонгація) сплативши комісію за управлінням кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п. 3.2.6. Кредитного договору позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника. П. 7.1. Кредитного договору визначає, що договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Згідно Графіку платежів за договором позичальник має сплатити 27.04.2024, за 105 днів, 17750,00 грн, з яких 5000,00 грнсума кредиту, 11925,00 грнпроценти, 850,00 грнкомісія.
Зокрема суд вказує, що договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно дост. 207 ЦК УкраїнитаЗакону України «Про електронну комерцію»прирівнюється до письмової форми.
Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Доказів іншого суду не надано.
Відповідачу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 120189789 від 13.01.2024 на користь відповідача ОСОБА_1 від ТОВ «Мілоан». Кошти перераховано на картку № НОМЕР_1 , призначення платежу - кошти згідно договору 8869603, отримувач ОСОБА_1 (а.с. 51). Даний факт підтверджено також листом АТ КБ «Приватбанк» від 08.06.2026, за яким на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано картку НОМЕР_3 , на яку 13.01.2024 було зараховано 5000,00 грн.
З відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 8869603 вбачається нарахування процентів від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом після отримання кредитних коштів 13.01.2024 по 27.04.2024 (а.с. 52).
28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги № 106-МЛ (а.с. 54-58) за яким, з врахуванням Додаткової угоди № 1 від 04.02.2025 (а.с. 64) та витягу від 10.09.2025 з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28.05.2024 (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 04.02.2025) (а.с. 67) ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги, в тому числі за договором № 8869603 від 13.01.2024з ОСОБА_1 на суму 17775,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11925,00 грн - заборгованість за процентами, 8500,00 грн залишок по комісії.
З акту приймання-передачі реєстру боржників від 28.05.2024 до Договору відступлення права вимоги № 106-МЛ вбачається, що сторонами підписаний такий 28.05.2024 (а.с. 65).
Відповідно до платіжної інструкції № 2258 від 28.05.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 2162236,36 грн плати за відступлення права вимоги за договором № 106-МЛ (а.с. 108).
Відповідно дост. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, ТОВ «ФК Кредит-Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Мілоан» втратило такі права.
Дослідивши вказані докази, які суд вважає належними, допустимими та достатніми, в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач, уклавши кредитний договір в електронній формі, отримав від ТОВ "Мілоан" кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. Погашення кредиту згідно умов договору не здійснив, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. У зв`язку з укладення договору про відступлення права вимоги, право вимоги до ОСОБА_2 за договором № 8869603 перейшло від ТОВ «Мілоан» до позивача.
Досліджуючи розрахунок заборгованості (а.с. 52), виписку з особового рахунку (а.с. 53), з таких вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8869603 від 13.01.2024 становить 17775,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11925,00 грн - заборгованість за процентами, 850,00 грн заборгованість за комісією.
Суд частково погоджується з даним розрахунком, зокрема в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту і комісією, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт надання кредиту в розмірі 5000,00 грн, непогашення такого ОСОБА_1 .
Крім того, з приводу нарахованої комісії слід зазначити таке.
Відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 1 Закону України "Про споживче кредитування"загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини другоїстатті 8 Закону України "Про споживче кредитування"до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином,Законом України "Про споживче кредитування"безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Як вбачається з умов договору № 8869603, в такому передбачено умову щодо встановлення комісії в розмірі 850,00 грн (п. 1.5.1), тому суд вважає правильним задоволити позов в цій частині.
З приводу нарахованих процентів суд зазначає таке:
Суд звертає увагу на те, що сума заборгованості по відсотках нараховувалась в межах строку дії договору з 13.01.2024 по 27.04.2024, що підтверджується зазначеним розрахунком, оскільки строк кредитування за договором - 105 днів.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін по деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесено зміни до ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 %.
Пунктом 17Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинностіЗаконом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року)2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року)1,5 %.
Водночас частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5розділу І цього Закону(яким, зокрема, доповнено пункт 17розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цимЗаконом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зі змісту пп. «а» п. 7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про законотворчу діяльність» вбачається, що перехідні положення нормативно-правового актаце порядок переходу від існуючого регулювання до регулювання, передбаченого нормативно-правовим актом.
Логічним слід вважати, що до укладення кредитного договору 13.01.2024 відносини між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 жодним чином не регулювались, адже не існували, тому оскільки кредитний договір був укладений між сторонами після набрання 24 грудня 2023 року чинності змінами доЗакону України «Про споживче кредитування»щодо максимального розміру денної процентної ставки у розмірі 1 %, п. 17Перехідних положень вказаного законуне підлягає застосуванню до зобов`язальних правовідносин, що склалися між ними.
Таким чином проценти за кредитним договором слід обраховувати за процентною ставкою 1 %, оскільки в ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процента ставка 1% визначена як максимальна.
Враховуючи строк, за який позивач просить стягнути проценти - з 13.01.2024 по 27.04.2024 (105 днів), суму тіла кредиту 5000,00 грн, розмір процентів має становити 5250,00 грн (5000,00х1%х105) та саме в такому розмірі слід задоволити позов в частині стягнення процентів за кредитом.

Таким чином, аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у частково та з відповідача слід стягнути 5000,00 грн тіла кредиту, 5250,00 грн процентів і 850,00 грн комісії, що в сумі складає 11100,00 грн.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн (судовий збір сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 у зв`язку поданням позову в електронній формі) пропорційно розміру задоволених вимог - 1662,60 грн (11100,00/17775,00х2662,40).
Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У ч. 2ст. 137 ЦПК Українивизначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До позовної заяви позивачем долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Усенко М. І., ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, детальний опис наданих послуг від 12.02.2026, акт наданих послуг № Д/16685 від 12.02.2026, ордер на надання правничої допомоги.
Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та вартість за 1 кредитну справу - 8000 грн.
Згідно з детальним описом наданих послуг, виконаних АО «Апологет», сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором: час - 30 хв; ознайомлення з матеріалами кредитної справи: час 2 год; погодження правової позиції клієнта у справі: час - 30 хв; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта: час - 3 год 30 хв. Всього 6 год 30 хв.
З акту № Д/16685 наданих послуг від 05.01.2026 вбачається, що АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М. І. надано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 8869603 від 13.01.2024.
Відповідно до ч. 4, 5ст. 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід вказати, що відповідного клопотання відповідач не подавав.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
На підставі ч. 3ст. 141 ЦПК України, ураховуючи критерії обґрунтованості та пропорційності до предмета позову адвокатських витрат,беручи до уваги, складність та категорію справи, ціну позову, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд уважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн, що і буде становити пропорційні, співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
У зв`язку частковим задоволення позову такі витрати пділягаюсть стягненню пропорційно - в сумі 3122,36 грн (11100,00/17775,00х5000).
Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.
Керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 8869603 від 13.01.2024 в розмірі 11100,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5250,00 грн - заборгованість за процентами, 850,00 грн комісії, 1662,60 грн сплаченого судового збору та 3122,36 грн витрат на правничу допомогу, а всього 15884 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн 96 коп.
В решті позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 06.07.2026.

Суддя: М.  В.  ВЕНГРИН 

Дата документу 06.07.2026