СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 684/187/26 
Провадження № 2/684/232/2026
09 червня 2026 року 	селище Стара Синява 	

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участі секретаря судового засідання Басок В.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницької області в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
В квітні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 09.05.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 182661 у формі електронного документа, а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 64762666.За умовами кредитного договору ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» надало позичальнику кредит строком на 126 днів у розмірі 15585 гривень, з яких 12000 гривень 45 копійок зараховано на картку позичальника № НОМЕР_1 , а кошти в сумі 3584 гривні 55 копійок зараховуються шляхом погашення комісії.
10.10.2025 між ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами,включно і до  ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 182661 від 09.05.2025. Станом на дату відступлення права вимоги 10.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 32204 гривень 97 копійок, а саме: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 15585 гривень, заборгованість по відсотках в розмірі 12218 гривень 97 копійок, заборгованість по комісії 801 гривню, а також штраф у розмірі 3600 гривень.
Однак, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 28604 гривні 97 копійок, а саме: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 15585 гривень, заборгованість по відсотках в розмірі 12218 гривень 97 копійок, заборгованість по комісії 801 гривню, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень.
17.04.2026 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
17.04.2026 ухвалою суду витребувано докази.
18.05.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить позов задовольнити частково зменшивши суму до 12000 гривень 45 копійок. Він дійсно звертався з заявою до ТОВ «КРЕДІПЛЮС» про отримання кредиту в розмірі 5000 гривень. Згодом зателефонував працівник банку і запропонував допомогу в підписанні договору та запропонував назвати комбінації цифр які йому прийшли смс повідомленням. Оскільки, його не влаштовували умови кредиту він відмовився від кредиту, а через декілька хвилин йому на картку надійшли кошти у розмірі 12000 гривень 45 копійок, саме таку суму боргу він визнає. Просить справу розглядати без його участі.
У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що він не підписував доданий до справи договір. При цьому заявку на видачу кредиту дійсно подавав 08.09.2026 на суму 5000 гривень. Після заявки до нього зателефонував працівник фінансової установи і по завершенню розмови йому на картку надійшли 12000 гривень 45 копійок. Отримані кошти витратив на лікування дружини. Він намагався повернути ці кошти одразу, однак його особистий кабінет був заблокований, тому він не мав змоги це зробити. 
Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Суд установив наступне.
По договору про споживчий кредит № 182661.
08.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» із заявою на видачу кредиту №100828139 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача ea1d171h. Вподальшому 09.05.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 182661 теж у формі електронного документа, а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 64762666. 
Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Договору про споживчий кредит (публічна частина) редакція діє з 01.07.2024, затвердженого наказом № 26-од від 26.06.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та Правил адання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІТПЛЮС».
Сума кредиту 15585 гривень, з яких 12000 гривень 45 копійок зараховано на картку позичальника № НОМЕР_1 , а кошти в сумі 3584 гривні 55 копійок зараховані на погашення коміії за видачу кредиту (п.2.2.1 договору).
Строк дії кредиту 126 днів з 09.05.2025 по 12.09.2025 (п.2.6 договору).
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00% річних. Тип процентної ставки- фіксована, Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6 цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. ( п.2.3 договору).
Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплати кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дат вказані в графіку платежів. ( п.2.6.1 договору).
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту , включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає ( не перевищує) 15812 гривень 52 копійки ( п.2.7 договору).
Денна процентна ставка складає: 0,8052% ( п.2.7.1 договору).
Кількість та розмір платежів визначено паспортом споживчого кредиту.
ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, що підтверджується довідкою від 16.01.2026 вих №205/16-01 про проведення платежу від 09.05.2025 в сумі 12000 гривень 45 копійок на картку НОМЕР_2 .
10.10.2025 між ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами,включно і до  ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 182661 від 09.05.2025. Станом на дату відступлення права вимоги 10.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 32204 гривень 97 копійок, згідно реєстру прав вимоги №1, в якому за №610 значиться боржник ОСОБА_1 .
Позивач надав картку обліку виконання договору 1822661 з якого слідує заборгованість відповідача перед позивачем становить 32204 гривень 97 копійок, а саме: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 15585 гривень, заборгованість по відсотках в розмірі 12218 гривень 97 копійок, заборгованість по комісії 801 гривня, а також штраф у розмірі 3600 гривень.
Однак, позивач звертає увагу на те, що стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 28604 гривні 97 копійок.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: заявою на видачу кредиту № 100828139; договором про споживчий кредит № 182661; паспортом споживчого кредиту; довідкою про підтвердження перерахування коштів позичальнику, договором факторингу від 10.10.2025.
Як встановлено з витребуваних у АТ «Універсалбанк» доказів, на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 та 09.05.2025 на дану картку було зарахування коштів в сумі 12000 гривень 45 копійок.
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про дострокове стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», ТОВ «Юніт Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626 ,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Висновки суду.
Факт отримання грошових коштів та користування ними відповідач не заперечує.
До заперечень відповідача про неукладення договору суд відноситься критично, оскільки дослідженими письмовими доказами підтверджується укладання договору між первісним кредитором та відповідачем в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», положення якого наведені вище. 
Оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором про споживчий кредит № 182661 від 09.05.2025 відповідач не виконав. 
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаним договором в розмірі заборгованість в розмірі 28604 гривні 97 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 15585 гривень; заборгованість по відсотках 12218 гривень 97 копійок; заборгованість по комісії 801 гривня.
Позов підлягає до задоволення в розмірі 100%.
Розподіл судових витрат.
Статтею133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8. Сплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 08.04.2026 №37711.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662 гривні 40 копійок.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тимошенко та партнери»; додатковою угодою № 25771392015 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026; актом прийому – передачі наданих послуг, згідно якого сума наданих послуг становить 7000 гривень: скдадання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №182661 від 09.05.2025 - 2 год. 5000 гривень; вивчення матеріалів справи - 2 год. 1000 гривень; підготовка та подання адвокатського запиу щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів – 1 год. 500 гривень; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1 год 500 гривень.
Суд враховує, що дана категорія справ є розповсюдженою та малозначною, розглядається за правилами спрощеного провадження, сама по собі позовна заява не є складною, справа є типовою та не потребує особливих затрат часу на складання позовної заяви, клопотання про витребування та вивчення справи. Адвокат, як представник позивача, участі у розгляді справи не приймав. Пакет документів (додатки), що доданий до позовної заяви є типовим для справ такої категорії та не потребує значного часу та великих зусиль для його зібрання. 
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Поняття "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично друге поняття відповідає викладеному в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висновку про те, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 у справі № 754/8750/19).
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що обґрунтованим є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень, які підлягають відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №182661 в розмірі 28604 гривні 97 копійок, 2662 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору та 4000 гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а всього 35267 (тридцять п`ять тисяч двісті шістдесят сім) гривень 37 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 .
Повний текст рішення суду складено 09 червня 2026 року.
Суддя Роман ВОЛОШИН