Справа № 210/2975/26 
Провадження № 3/210/777/26 
П О С Т А Н О В А
іменем України
11 травня 2026 року суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Літвіненко Н.А., розглянула матеріали, які надійшли з ВП № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст.173-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
До суду з ВП №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ВАД №959257 від 27.04.2026 року, 26.04.2026 року о 21:00 год. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , відносно своєї бабусі ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, зламав ручку на вхідних дверях, чим порушив ЗУ № 2229-VIII від 07.12.2017 р. повторно протягом року, за що передбачено покарання у відповідності до ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Так, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень,образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, вчинені повторно протягом року особою, яку було піддано адміністративному стягненню.
Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Статтею 3 цього ж закону передбачено, що його дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.
З письмових матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є онуком та бабою відповідно, а отже ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, вина громадянина ОСОБА_1 підтверджується зібраними письмовими доказами, зокрема:
- обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;
- рапортами;
- іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.
У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Санкція частини третьої статті 173-2 КУпАП є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення з урахуванням форми вини та даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене вище, відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування.
Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 33-35, 40-1, 173-2, 173-8, 251, 256, 283, 284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить що становить 1190,00 грн. (одна тисяча сто дев`яносто гривень 00 копійок).

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  судовий збір в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Строк пред`явлення до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.  

Суддя: Н. А. Літвіненко