Справа №478/564/26 пров. №3/478/101/2026	

П о с т а н о в а 
І м е н е м У к р а ї н и 

16 червня 2026 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., за участю секретаря Поліщук С.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Крикуна П.А., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої - адвоката Задерецького В.А. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Миколаївської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП,

В с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608400 від 28.04.2026 року вбачається, що 13 квітня 2026 року близько 6 год 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме перешкоджав доступу до спільно заощаджених грошових коштів.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608399 від 28.04.2026 року вбачається, що 14 квітня 2026 року о 00 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608398 від 28.04.2026 року вбачається, що 16 квітня 2026 року близько 10 год 00 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме не впускав до приміщення спільного магазину, який розташований по АДРЕСА_3 .
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608397 від 28.04.2026 року вбачається, що 22 квітня 2026 року о 7 год 50 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме відібрав ключі від електроскутера марки «Сorso» та не дає змоги пересуватися на даному транспортному засобі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснив, що у нього не склалося з гр. ОСОБА_2 спільне сімейне життя, через наявність різних поглядів на сімейне життя і подружні стосунки, між ними виникали постійні непорозуміння, у зв`язку з чим вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. На протязі останнього часу між ними тривають неприязні стосунки, на ґрунті яких постійно виникають конфлікти, з приводу спільного сумісного майна, яке було нажите за час шлюбу. Так, в період з 13.04.2026 року по 22.04.2026 року через непорозуміння, які виникли через володіння та користування спільним майном між ним та його колишньою дружиною гр. ОСОБА_2 сталися конфлікти, у звязку з чим гр. ОСОБА_2 зверталася до поліції. Зазначив, що 14.04.2026 року о 00 год 00 хв він, перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , не вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме не ображав останню нецензурною лайкою та не погрожував їй фізичною розправою, оскільки гр. ОСОБА_2 вже не проживала за зазначеною адресою, адже 13.04.2026 року сама добровільно зібравши власні речі пішла з дому, та на даний час проживає у своєї матері. 
Адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 посилаючись на відсутність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, просив провадження закрити. 
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що у неї не склалося з гр. ОСОБА_1 спільне сімейне життя, через ревнощі, між ними виникали постійні непорозуміння, у зв`язку з чим починаючи з 13 квітня 2026 року вони припинили шлюбні стосунки, та проживають окремо. За час шлюбу ними було нажито спільне рухоме та нерухоме майно, яким на даний час гр. ОСОБА_1 забороняє їй користуватися, з приводу чого між ними виникають конфлікти, у звязку з чим вона вимушена була звертатись із відповідними заявами до поліції.
В судовому засіданні представник потерпілої адвокат Задерецький В.А. пояснив, що своїми діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на протязі тривалого часу, через постійні конфлікти, які виникають з приводу спільного сумісного майна, яке було нажите за час шлюбу, вчиняє відносно потерпілої гр. ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та економічного характеру, внаслідок чого потерпілій була завдана шкода психологічному здоров`ю.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, позицію адвокатів, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608400 від 28.04.2026 року вбачається, що 13 квітня 2026 року близько 6 год 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме перешкоджав доступу до спільно заощаджених грошових коштів.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608399 від 28.04.2026 року вбачається, що 14 квітня 2026 року о 00 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608398 від 28.04.2026 року вбачається, що 16 квітня 2026 року близько 10 год 00 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме не впускав до приміщення спільного магазину, який розташований по АДРЕСА_3 .
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №608397 від 28.04.2026 року вбачається, що 22 квітня 2026 року о 7 год 50 хв. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , а саме відібрав ключі від електроскутера марки «Сorso» та не дає змоги пересуватися на даному транспортному засобі.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.1732 КУпАП, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.1732 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Економічне насильство у стосунках — це форма насильства, в якій один партнер контролює фінансові ресурси іншого, обмежує його можливості заробітку або управління коштами. Економічне насильство створює матеріальну залежність і підсилює контроль над жертвою. Як один із видів домашнього насильства, економічне насильство часто пов`язане з психологічним тиском, а в деяких випадках — з фізичним насильством.
Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 1732 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1732 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (емоційна невпевненість, страх, емоційне виснаження і депресія, соціальна ізоляція, фінансова нестабільність).
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП, а саме в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки неприязних відносин із колишньою дружиною, що носять цивільно-правовий характер, оскільки між ними наявний спір щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном подружжя.
При цьому, перешкоджання доступу до спільно заощаджених грошових коштів, заборони входження до приміщення спільного магазину, відібрання ключів від транспортного засобу, та застосування ОСОБА_1 нецензурної лайки і образ відносно колишньої дружини у ході конфліктів, які згідно протоколів мали місце 13.04.2026 року, 14.04.2026 року, 16.04.2026 року та 22.04.2026 року, не підтверджуються будь-якими іншими доказами, окрім показань самої потерпілої ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою.
Крім того, досліджений у судовому засіданні аудіозапис фрагменту розмови, наданий потерпілою ОСОБА_2 , не містить фактів, які стосуються предмета правопорушень. 
На підтвердження факту вчинення психологічного та економічного насильства, потерпіла ОСОБА_2 посилалася на висновок судово-медичної експертизи №29 від 23.04.2026 року, проведеної у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12026153270000028 від 20.04.2026, згідно якого у останньої мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та правій нижній кінцівці. 
Суд вважає, що копія вищевказаного висновку судово-медичної експертизи не може доводити вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки твердження про заподіяння потерпілій вказаних тілесних ушкоджень явно виходять за межі висунутого обвинувачення.
Сам лише факт наявності між колишнім подружжям конфліктних ситуацій не може свідчити про вчинення одним із них психологічного та економічного насильства в розумінні вимог ст.1732 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява №25).
Протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 не можуть бути визнані належними доказами по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені у них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При таких обставинах, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі у відповідності з положеннями п.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.36, п.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.1732 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сябренко І.П.