Справа № 573/392/26
Номер провадження 2/573/365/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білопільської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову. 
27.02.2026 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Білопільської міської ради, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 - її брат, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіт не склав, спадкоємицею за законом після його смерті є позивачка. 
У листопаді 2025 року позивачка звернулась до нотаріуса, проте отримала роз`яснення, що нею було пропущено шестимісячний строк, визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутись до суду з позовною заявою.
ОСОБА_1 зазначає, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини у зв`язку військовою агресією з боку російської федерації, погіршенням безпекової ситуації у м. Білопіллі, де знаходиться спадкове майно.
Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що позивачка вважала, що діє відповідно до вимог чинного законодавства та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, пов`язаних зі збройною агресією російської федерації, введенням воєнного стану просить постановити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом строком 1 місяць.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 06.03.2026 позову заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
15.03.2026 від позивачки надійшла заява з додатками про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 25.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано з Білопільської державної нотаріальної контори довідку зі спадкового реєстру та копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 21.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Заяви, клопотання.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити (а. с. 43).
Представник відповідача Білопільської міської ради у судове засідання не з`явився, міський голова Зарко Ю.В. направив заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 42).
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Білопільською госпрозрахунковою виробничою дільницею у складі комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.04.2007 № 14251918, будинок АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 – 1/2 та ОСОБА_1 - 1/2, право власності набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11,15, 23 ). 
Вказаний житловий будинок, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 успадкували його донька ОСОБА_1 та син – ОСОБА_2 (а.с. 15).
Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначений ОСОБА_4 , матір`ю зазначена – ОСОБА_5 (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер (а. с. 10).
Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком зазначений ОСОБА_4 , матір`ю зазначена – ОСОБА_5 (а.с. 13).
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с. 14).
Згідно з довідкою секретаря Білопільської міської ради Ю. Чібаря від 11.11.2025 ОСОБА_2 з 22 грудня 2007 року до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , один, на день його смерті за вказаною адресою зареєстровані особи відсутні (а. с. 24).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31.03.2026 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а. с. 30 зв.).
26.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Ковальової Л.Б., однак через пропуск строку для прийняття спадщини оформлення спадкових прав нотаріусом неможливе (а. с. 16).
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. 
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.
Висновки суду.
Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. 
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.
Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, та виходячи із встановлених обставин, дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що вона не мала можливості оформити свої спадкові права через зміну місця проживання внаслідок постійних обстрілів, скрутним фінансовим становищем, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 пропустила строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. Отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.
Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 247, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) до Білопільської міської ради Сумської області (41800, Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 35) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_9  додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя