Справа № 461/1094/26 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О. Р. 
Провадження № 33/811/1054/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника – адвоката Ноцького О.В., представника Львівської митниці Бащука О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника – адвоката Ноцького О.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави, автомобіля марки «FORD» модель «KUGA», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , країна реєстрації - Республіка Польща.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665, 60 грн.
Згідно з постановою судді 22.12.2025 у пункт пропуску «Смільниця - Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці у напрямку «виїзд з України» прибув транспортний засіб марки «FORD» модель «KUGA», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща) під керуванням громадянина США ОСОБА_3 .
У ході перевірки баз даних єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) митних органів встановлено, що громадянка Республіки Польща ОСОБА_1 01.03.2023 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці у митному режимі тимчасове ввезення, терміном до 1 року ввезла на митну територію України смугою руху «зелений коридор» транспортний засіб марки «FORD» модель «KUGA», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . (країна реєстрації - Республіка Польща). Відповідно до інформації наявної у базах даних Державної митної служби України транспортний засіб марки «FORD» модель «KUGA» ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 у період з 01.03.2023 по 22.12.2025 також перебуває на митній території України, за межі митної території України не вивозився, в будь-який інший митний режим ніж «тимчасове ввезення» не поміщувався.
Жодні документи, відповідно до вимог частини 1 статті 460 та частини 7 статті 380 Митного кодексу України громадянкою Республіки Польща  ОСОБА_1 не надавалися.
Також, щодо продовження строку тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу громадянка Республіки Польща ОСОБА_1 до митних органів не зверталась.
23.12.2025 громадянці Республіки Польща ОСОБА_1 скеровано лист виклик Львівської митниці №7.4-1/28-04-02/10/31891, яким запропоновано з`явитись в пункт пропуску «Смільниця - Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці для надання пояснень стосовно ввезення та перебування на митній території України вказаного транспортного засобу.
У визначений митницею день громадянка Республіки Польща ОСОБА_1 не прибула та про причину неявки не повідомила.
Таким чином, враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «FORD» модель «KUGA», VIN - ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 більше ніж на тридцять діб.
Дії  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст.481 МК України.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Каліновської Катаржини Моніки звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2026 та закрити провадження у справі.
Зазначає, що про існування даної постанови ОСОБА_2 не було відомо, а її захисник отримав копію постанови 27.05.2026.
В обґрунтування апеляційних вимоги покликається на те, що транспортний засіб марки «FORD» модель «KUGA», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , використовувався з метою, пов`язаною із діяльністю ЗСУ.
Звертає увагу, що особа, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, не експлуатувала зазначений автомобіль, а передала його у власність іншим особам, які використовували його з вказаною метою.
Вказує, що вищезазначений автомобіль був викуплений з лізингу, у якому він перебував, і переданий у власність компанії P.S.D. v Bukovce Sp. z.o.o. Bukowka-11, 76-200, Slupsk, Республіка Польща, NIP 8390012936, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності у цьому провадженні. 
Також, на думку апелянта, той факт, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у зв`язку з чим справу розглянуто без її участі, що є самостійною підставою для скасування судового рішення.
У судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) будучи належним чином повідомленою про час і місце його проведення не з`явилась. Захисник Ноцький О.В., не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), подавши відповідну заяву.
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )
Захисник Ноцький О.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити. 
Представник Львівської митниці Бащук О.Г. апеляційну скаргу заперечив, просив постанову судді залишити без змін. 
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно ч. 1 ст. 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції правильно встановив обставини правопорушення та на законних підставах визнав ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України законом передбачено адміністративну відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Відповідно до ч. 6 ст. 380 МК тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Згідно з п.п. «в» п. 33 ст. 4 МК України, нерезиденти це - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.
Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль марки «FORD» модель «KUGA», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . (країна реєстрації - Республіка Польща) був ввезений  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на митну територію України 01.03.2023 року та станом на 22.12.2025 не вивезений з митної території України.
До митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу «FORD» модель «KUGA», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), не зверталась.
Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), не надала.
Таким чином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), повинна була вивезти з митної території України (доставити до митниці призначення) даний транспортний засіб, до 01.03.2024.
Однак, інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 22.12.2025 відсутня.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, за кваліфікуючою ознакою перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.
Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб був викуплений з лізингу, у якому він перебував, і переданий у власність компанії P.S.D. v Bukovce Sp. z.o.o. Bukowka-11, 76-200, Slupsk, Республіка Польща, NIP 8390012936, тому  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), не є особою, яка підлягає відповідальності апеляційний суд звертає увагу на те, що транспортний засіб  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), повинна була вивезти до 01.03.2024, разом з тим, договір лізингу, як стверджує захисник укладено 28 лютого 2025, тобто після спливу строку тимчасового ввезення транспортного засобу, що свідчить про перевищення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Щодо покликання в апеляційній скарзі на те, що транспортний засіб використовувався з метою, пов`язаною із діяльністю ЗСУ, то матеріали справи не містять доказів на підтвердження таких доводів апелянта.
Доводи захисника про скасування постанови у зв`язку із розглядом справи без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), апеляційний суд вважає безпідставним.
Хоча на момент перебування справи про адміністративне правопорушення в провадженні суду першої інстанції  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), участі не приймала, проте в подальшому вона скористався правом на правничу допомогу та її інтереси були представлені захисником, який в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), не була обмежена у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутньою в апеляційному суді, заявляти клопотання та подавати докази.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність порушення передбачених ст.268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі й на захист.
Враховуючи встановлене, у всій своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, з урахуванням встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
При цьому, представником в судовому засіданні не зазначено щодо будь-яких порушень у долучених до матеріалів справи митницею документів, або зазначення в них невірних чи неточних даних.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивовано, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
поновити захиснику – адвокату Ноцькому О.В. строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), за ч. 6 ст. 481 МК України залишити без змін, апеляційну скаргу захисника – адвоката Ноцького О.В. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя     Т.М. Урдюк