Справа № 761/20932/25
Провадження № 2/761/2443/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Аббасової Н.В., 
за участі:
секретаря судового засідання Сухини А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, 
в с т а н о в и в :

У травні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна тітка позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 , як двоюрідна племінниця ОСОБА_2 має право на спадкування у п`яту чергу за законом відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України.
22.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київської міського нотаріального округу Петрової Т.М. із заявою про прийняття спадщини після своєї померлої двоюрідної тітки - ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом. 
22.04.2025 ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2025 №19/01-16, видану приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. Нотаріус повідомив ОСОБА_1 про можливість звернення до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття даної спадщини.
Як зазначає ОСОБА_1 , встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений нею через поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 та введення воєнного стану Указом Президента України №64/2022, та також захворюванням на COVID-19.
Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 вважає, що визначений законом строк було пропущено через поважні причини, а тому просить задовольнити позов та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 справу передано до розгляду судді Аббасовій Н.В.
Ухвалою суду від 26.05.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.
01.07.2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача на позовну заяву.
03.07.2025 від представника позивачки надійшли письмові заперечення на письмові пояснення представника відповідача.
Ухвалою суду від 03.09.2025 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петрової Т.М. належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
20.10.2025 на адресу суду надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 20.11.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. 
Представник відповідача Горбачова І.В. в судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила залишити позов без задоволення. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Як установлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 . 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 14.04.2025 №00050634557. (а.с.23).
Постановою від 22.04.2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова Т.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідної тітки ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно із спадкодавцем.
У даній справі встановлено, що спадкоємець за законом ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини не проживала зі своєю двоюрідною тіткою ОСОБА_2 отже не є такою, що фактично прийняла спадщину.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібних висновків, дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.
Отже, практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною.
При зверненні до суду з позовом, позивачка зазначала, що вона була позбавлена можливості подати протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона тривалий час хворіла на тяжку форму COVID-19. Однак, надані позивачем протоколи лабораторних випробувань № 21025838 від 08.02.2021 та № 22049979 від 01.02.2022 не свідчать про факт тривалої тяжкої хвороби позивача. 
Посилання позивача на введення воєнного стану Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року також не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї як спадкоємця на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої двоюрідної тітки ОСОБА_2 . 
У зв`язку з чим, суд вважає, що зазначені позивачем причини не є поважними для пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини більш ніж на п`ять років. Позивач не надала доказів, що вона з поважних причин пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідної тітки ОСОБА_2 .
Крім того, суд враховує, що для подання заяви про прийняття спадщини необов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки діюче законодавство не позбавляє права спадкоємця направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку.
З урахуванням викладеного, враховуючи що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого діючим законодавством строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Аббасова