КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Кропивницький Справа №340/8399/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про:
- визнання протиправним та скасування рішення 56 сесії VІІІ скликання Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №3859 від 24 жовтня 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки;
- зобов`язання Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області повторно внести на розгляд чергової сесії сільської ради питання про розгляд заяви ОСОБА_1 від 29 серпня 2025 року про розроблення проекту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.10.2025 р. рішенням Великоандрусівської сільської ради відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни виду використання угідь та поділу земельної ділянки площею 32,2585 га, кадастровий номер 3525280500:02:000:9006. Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди від 28.12.2012 р. була надана в оренду ОСОБА_2 . Право оренди зареєстровано за позивачем на підставі свідоцтва на спадщину на землю, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Любимовою І.Ю., номер запису про інше речове право №5531682. Згідно договору вказана земельна ділянка за цільовим призначенням є сільськогосподарськими землями та за видом використання для сінокосіння та випасання худоби. Позивач звернувся до сільської ради з метою зміни виду використання земельної ділянки на городництво та надання дозволу на виготовлення документації щодо її поділу. Оскаржуваним рішенням відмовлено з посиланням на те, що процедура зміни виду використання земельних угідь потребує розробки, погодження та затвердження проекту землеустрою, є самостійною та передує будь-яким подальшим діям із земельною ділянкою, як-от її поділ. Заявник фактично об`єднав два різні етапи, пропустивши встановлену законом послідовність дій. Позивач вказує, що цільове призначення земельної ділянки відповідно до законодавчо встановлених категорій земель визначається на підставі документації із землеустрою, а порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається землекористувачем самостійно, проте з обов`язковим дотриманням містобудівної документації та документації із землеустрою. На переконання позивача, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо). Позивач вважає, що у відповідача не було підстав вказувати у своєму рішенні про необхідність затвердження проекту землеустрою. Посилання на те, що зміна з сіножаті на городництво суперечить духу та букві обмеження, щодо зміни цільового використання земельної ділянки є також такими, що суперечать законодавству, адже у такому випадку не змінюється цільове використання.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню (а.с.46-47, Т.1). Представник відповідача вказує, що позивач ініціював одночасну зміну виду використання земельної ділянки площею 32,2585 га (кадастровий номер 3525280500:02:000:9006) із «сінокосіння та випасання худоби» (код 01.08) на «городництво» (код 01.07) та її поділ на 54 частини. Відповідно до ст.52 Закону України «Про землеустрій», зміна складу угідь (трансформація сіножаті в ріллю, що передбачає городництво) здійснюється виключно на підставі проєктів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Позивач проігнорував цю вимогу, не надавши раді жодних розрахунків чи обґрунтувань, що є самостійною підставою для відмови. Більше того, Позивач зобов`язаний був звернутися до відповідача за дозволом на розроблення відповідного проєкту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, лише після цього замовити зазначений проєкт у спеціалізованій організації, а після його виготовлення передати на розгляд відповідачу. Згідно з ч.3 ст.37 Закону України «Про охорону земель» зміна сіножатей, пасовищ та перелогів на інші угіддя в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, переданих у користування на умовах оренди, емфітевзису, забороняється. Ця вимога не поширюється на зміну угідь земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, право оренди, емфітевзису щодо яких виникло до набрання чинності цією частиною. Представник відповідача зауважує, що хоч вищевказана норма і не поширюється на позивача, оскільки договір оренди був укладений у 2012 році, проте в цілому зрозуміла позиція держави щодо зміни цільового призначення пасовищ та перелогів на інші угіддя в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, яка по суті направлено на захист та покращення екологічної ситуації в країні. Крім того, відповідачу на момент розгляду заяви позивача було відомо про наявність кримінального провадження №42024122030000108, в межах якого встановлено (акти огляду місця події від 05.09.2024 р. та 24.07.2025 р.), що позивач вже фактично розорав сіножаті та засіяв їх кукурудзою та соєю. Звернення до ради за дозволом на «проєктування» зміни виду використання у серпні 2025 року є спробою позивача легалізувати вже вчинене правопорушення – нецільове використання землі та знищення сіножатей. Позивач, звертаючись із заявою від 29.08.2025 р., вказав метою зміни виду використання «ефективне використання землі», приховавши від відповідача той факт, що станом на 24.07.2025 р. земельна ділянка вже була повністю розорана та засіяна кукурудзою (протокол ОМП у КП №42024122030000108). Така поведінка є прикладом зловживання правом та спробою введення органу місцевого самоврядування в оману з метою легалізації незаконної господарської діяльності». Також представник відповідача звертає увагу на те, що умовами договору оренди землі від 28.12.2012 р. (пункт 26), позивачу заборонено змінювати цільове призначення земельної ділянки і він зобов`язаний забезпечити використання земельної ділянки лише за цільовим призначенням, а також дотримуватися меж земельної ділянки встановлених проектом землеустрою. Поділ земельної ділянки, яка перебуває в оренді, можливий лише за згодою орендодавця. Великоандрусівська сільська рада як власник землі такої згоди не надавала. Примушування власника до поділу масиву площею 32 га на 54 «клаптики» суперечить принципу свободи договору (ст.627 ЦКУ) та призведе до деградації угідь. Вимога про поділ ділянки на 54 об`єкти без згоди власника суперечить ч.6 ст.791 ЗКУ. Поділ є актом розпорядження майном, який належить виключно власнику (раді), а не користувачу. Орендар не має права нав`язувати власнику зміну конфігурації об`єкта оренди.
Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо). Земельним законодавством встановлено, що за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури здійснюється зміна цільового призначення земельних ділянок. Для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення такої процедури чинним законодавством не передбачено. У порядку, визначеному статтю 52 Закону №858-IV, розробляється проект землеустрою саме з метою організації сільськогосподарського виробництва і впорядкування сільськогосподарських угідь у межах землеволодінь та землекористувань для ефективного ведення сільськогосподарського виробництва, забезпечення раціонального використання та охорони земель, створення сприятливого екологічного середовища і покращення природних ландшафтів. Тобто мета та завдання вказаного проекту землеустрою полягають у забезпеченні еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що у даному випадку немає відношення до спірних правовідносин та суті клопотання, з яким позивач звернувся до відповідача. Стосовно посилання представника відповідача на ту обставину, що поділ земельної ділянки є недоцільним позивач зауважує, що про таку обставину в оскаржуваному рішенні не вказано. Окрім того, така обставина не перешкоджає відповідачу здійснювати поділ ділянок іншим особам. Також позивача звертає увагу на те, що ні позивач, ні його представник не брали участі під час здійснення огляду з боку правоохоронних органів. Про такий огляд позивач не був повідомлений жодним чином. Разом з тим, докази, отримані на досудовій стадії кримінального провадження не є доказами в розумінні КАС України та, відповідно, не є допустимими доказами. Позивач вважаю, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції. Наданими відповідачем матеріалами підтверджено, що орендна плата сплачується вчасно, боргів, стосовно орендної плати немає. Матеріали справи не містять доказів використання під посіви сільськогосподарських культур спірної земельної ділянки з метою збирання врожаю, що дає підстави вважати не доведеним використання цієї земельної ділянки як ріллі. Докази з боку відповідача не містять даних щодо того на всій земельній ділянці чи на її частині зростає певна культура, і чи є така культура відмінною від кормової культури. Оскільки кукурудза належить до родини злакових, то, відповідно, може використовуватись для докорінного поліпшення пасовища. Найдоступнішим і найефективнішим для всіх господарств способом збагачення силосної сировини кукурудзи протеїном є сумісні посіви з бобовими культурами, соняшником, сорго-суданськими гібридами, мальвою й іншими культурами. Вирощування кукурудзи у сумішках із соєю значно поліпшує кормові якості. Також наразі в Україні є сівалки прямого посіву без розорювання — це агрегат для вирощування сільськогосподарських культур за технологією no-till, який забезпечує посів насіння без попереднього обробітку ґрунту шляхом його мінімального пошкодження. Це дозволяє економити ресурси та зберігати вологу в ґрунті. Такі сівалки можуть мати різну конструкцію, наприклад, дискові сошники, які рівномірно закладають насіння навіть при великій кількості пожнивних решток, та системи для внесення добрив одночасно з посівом. Тобто при використанні таких сівалок будь-якої підготовки ґрунту (розорення) не потребується. Позивач звертає увагу на те, що термін сінокосіння розуміє під собою косіння, тобто використання коси або іншого пристосування чи механізму. На площі 32 га використання ручної коси чи ручних кіс явно не може забезпечити збирання всього біологічного урожаю в необхідні терміни (а.с.165-168, Т.1).
Представником відповідача подано заперечення у яких зазначено, що позивач стверджує, що зміна виду використання в межах однієї категорії не потребує проєкту землеустрою, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 р. у справі №925/929/19. Проте позивач ігнорує той факт, що в даному випадку йдеться не просто про зміну «коду», а про зміну складу угідь – трансформацію природних сіножатей у ріллю (для городництва). Відповідно до ст.52 Закону України «Про землеустрій», проєкти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, розробляються саме з метою впорядкування сільськогосподарських угідь. Зміна сіножаті на ріллю фізично змінює стан ґрунту та його екосистемні функції, що вимагає наукового обґрунтування. Таким чином, висновок у справі №925/929/19 не скасовує обов`язковості дотримання вимог ст.52 Закону №858-IV щодо впорядкування угідь. Позивач вимагає надати дозвіл на поділ ділянки на 54 частини. Відповідно до ст.791 ЗКУ поділ земельної ділянки, яка перебуває в користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, але на підставі рішення власника. Сільська рада як власник землі не надавала згоди на такий поділ. Примушування органу місцевого самоврядування до поділу цілісного масиву площею 32 га на дрібні ділянки є втручанням у дискреційні повноваження власника та порушенням ст.41 Конституції України. Пунктом 26 Договору оренди від 28.12.2012 р. прямо встановлено заборону на зміну цільового призначення. Позивач намагається обійти цю заборону через термін «вид використання», проте фактичне розорювання сіножаті є порушенням п.17 Договору щодо збереження стану об`єкта. Більше того, акти огляду місця події від 05.09.2024 р. та 24.07.2025 р. у межах кримінального провадження №42024122030000108 підтверджують, що ділянка вже була розорана та засіяна кукурудзою до моменту звернення за дозволом. Це свідчить про недобросовісну поведінку позивача (зловживання правом), спрямовану на легалізацію вже вчиненого правопорушення. На думку представника відповідача, аргументи позивача про недопустимість протоколів огляду місця події (ОМП) без вироку суду не заслуговують на увагу. В адміністративному судочинстві протокол ОМП є офіційним документом, що містить фактичні дані про стан об`єкта (ст.72 КАС України). Для відповідача як суб`єкта владних повноважень зафіксований поліцією факт розорювання є достатньою підставою для оцінки дій орендаря як таких, що суперечать закону та договору. Твердження позивача про використання технології no-till та вирощування кукурудзи як «поліпшення сіножаті» є маніпулятивними. Вирощування товарних культур (кукурудзи, сої) на сіножатях визнається судовою практикою як нецільове використання землі, оскільки призводить до знищення дернового шару та зміни виду угідь без відповідного проєкту (а.с.541-242, Т.1).
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.26-27, Т.1).
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.38-39, Т.1).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 р. задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.158-159, Т.).
06.02.2026 р. підготовче засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги (а.с.163, Т.1).
У підготовчому засіданні 18.02.2026 р. оголошено перерву для вирішення клопотання про зупинення провадження (а.с.246-247, Т.1).
02.03.2026 р. підготовче засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги (а.с.248, Т.1).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.6, Т.2).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні (а.с.9, Т.2).
У судовому засіданні 08.04.2026 р. заслухано пояснення сторін, розпочато дослідження письмових матеріалів та оголошено перерву в судовому засіданні у зв`язку із знеструмленням приміщення суду (а.с.12-13, Т.2).
28.04.2026 р. судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача (а.с.25-26, Т.2).
08.05.2026 р. та 20.08.2026 р. судові засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги (а.с.28, 30, Т.2).
У судовому засіданні 28.05.2026 р. досліджено письмові докази, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення і повідомив сторонам дату і час його проголошення (а.с.36-37, Т.2).
Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
За договором оренди землі від 28.12.2012 р., укладеним між Світловодською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар), Орендодавець на підставі розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації від 25.12.2012 р. №1072-р надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, сіножаті площею 32,2585 га, яка знаходиться на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району, Кіровоградської області для сінокосіння та випасання худоби (код класифікатора видів цільового призначення земель – 01.08), кадастровий номер: 3525280500:02:000:9006, строком на 49 років (а.с.8-15).
Додатковою угодою до договору оренди землі б/н від 28 грудня 2012 року від 10.08.2020 р. змінено у всіх частинах і пунктах договору означення органу державної влади Світловодської районної державної адміністрації, який виступає Орендодавцем на орган місцевого самоврядування Великоандрусівську сільську раду (а.с.76-77).
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2024 р., зареєстрованого в реєстрі за №3459 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, Черкавський Юрій Сергійович є спадкоємцем майна ОСОБА_2 – права оренди на земельну ділянку, площею 32,2585 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки: 01.08 для сінокосіння і випасання худоби, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, Великоандрусівська сільська рада, кадастровий номер: 3525280500:02:000:9006, що виникло згідно договору оренди землі, укладеного 28.12.2012 р. між Великоандрусівською сільською радою Кіровоградської області (колишня: Світловодська районна державна адміністрація) та ОСОБА_2 , право оренди було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.04.2014 р. Реєстраційною службою Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, номер запису про інше речове право:5531682, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 351476935252 (а.с.16).
29.08.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Великоандрусівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 32,2585 га, кадастровий номер: 3525280500:02:000:9006 із зміною цільового призначення земельної ділянки наданої в оренду «для сінокосіння і випасання худоби», код КВЦПЗ 01.08 на цільове призначення «для городництва», код КВЦПЗ 01.07 та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання земельної ділянки на 53 ділянки площею 0,6 га кожна та 1 ділянку площею 0,4585 га розташованої на території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області за межами населеного пункту (а.с.18, 19). Заява обґрунтована тим, що зміна цільового призначення земельної ділянки дозволить більш ефективно використовувати природоохоронні та протиерозійні технології, дотримуватися вимог законодавства про охорону довкілля. До заяви додано витяг з ДЗК (а.с.17).
Рішенням п`ятдесят шостої сесії восьмого скликання Великоандрусівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 24 жовтня 2025 року №3859 «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки» відмовлено громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) земельної ділянки площею 32,2585 га з кадастровим номером 3525280500:02:000:9006 з «для сінокосіння і випасання худоби» (код КВЦПЗ 01.08) на «для городництва» (код КВЦПЗ 01.07.) та у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо її поділу з огляду (а.с.20-22).
Рішення мотивоване тим, що громадянин ОСОБА_1 , який є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 3525280500:02:000:9006, звернувся із заявою, в якій некоректно просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо «зміни цільового призначення», тоді як фактично йдеться про зміну виду використання земельної ділянки (трансформацію угідь) з коду КВЦПЗ 01.08 - «для сінокосіння і випасання худоби» на код 01.07 «для городництва». Одночасно заявник просить надати дозвіл на виготовлення технічної документації щодо поділу цієї ділянки на 54 окремі ділянки. Однак, процедура зміни виду використання земельних угідь (трансформації сіножаті в ріллю/городництво), що потребує розробки, погодження та затвердження проекту землеустрою, є самостійною та передує будь-яким подальшим діям із земельною ділянкою, як-от її поділ. Заявник фактично об`єднав два різні етапи, пропустивши встановлену законом послідовність дій. Відповідно до частини 2 статті 22 Земельного кодексу України, і сіножаті, і землі під городництво є видами сільськогосподарських угідь, що належать до однієї категорії – «землі сільськогосподарського призначення». Таким чином, заявник ініціює не зміну цільового призначення (категорії земель), а зміну виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії. Така зміна (трансформація угідь) не може здійснюватися орендарем самостійно та потребує розроблення проєкту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, і його затвердження власником землі сільською радою. До поданої заяви: відповідно до ст.52 ЗУ «Про землеустрій» не додано належного обґрунтування необхідності зміни виду використання земельної ділянки з відповідними еколого-економічними розрахунками, як того вимагає суть процедури трансформації угідь. Наведене у заяві твердження, що зміна «дозволить більш ефективно використовувати землю», е загальним, декларативним та не містить жодних підтверджень, які б дозволили раді оцінити доцільність та наслідки такої зміни для громади. Пунктом 26 Договору оренди землі від 28 грудня 2012 року, на підставі якого гр. ОСОБА_1 набув право користування земельною ділянкою, прямо встановлено обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, а саме: « 01.06.05 - заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки». Хоча формально категорія земель не змінюється, запланована трансформація сіножаті на 54 ділянки для городництва є кардинальною зміною способу використання землі, що суперечить духу та букві зазначеного обмеження. Відповідно до статей 629 та 651 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а його зміна допускається лише за взаємною згодою. Сільська рада як орендодавець не надавала згоди на зміну цієї умови. Олександрійською окружною прокуратурою встановлено факт нецільового використання орендованої гр. ОСОБА_1 земельної ділянки, а саме її1 розорювання та засівання сільськогосподарськими культурами, що є грубим порушенням умов договору оренди та встановленого виду використання «для сінокосіння і випасання худоби». У зв`язку з цим, Олександрійська окружна прокуратура офіційно повідомила Великоандрусівську сільську раду про намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави до гр. ОСОБА_1 про розірвання договору оренди, скасування права оренди та повернення земельної ділянки територіальній громаді. За таких обставин, надання дозволу на будь-які проектні роботи щодо землі, договір оренди якої підлягає розірванню в судовому порядку через недобросовісні дії орендаря, є недоцільним та таким, що суперечить інтересам громади.
Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з ч.ч.1-5 ст.791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій – сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Частиною 6 статті 791 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Зміст статті 79-1 Земельного кодексу України свідчить, що метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
У розумінні статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р. №857-ІV документація із землеустрою (землевпорядна документація) – затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо; проект землеустрою – сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою – сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
Частиною 1 статті 25 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
З огляду на п.п.«ґ», «й» ч.2 ст.25 Закону України «Про землеустрій» видами документації із землеустрою є: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Отже, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.
Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.
Таким чином, формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що в свою чергу здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Викладене узгоджується із висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 06.04.2023 р. у справі №120/815/22-а.
Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 32,2585 га, кадастровий номер: 3525280500:02:000:9006 із зміною цільового призначення земельної ділянки наданої в оренду «для сінокосіння і випасання худоби», код КВЦПЗ 01.08 на цільове призначення «для городництва», код КВЦПЗ 01.07 та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання земельної ділянки на 53 ділянки площею 0,6 га кожна та 1 ділянку площею 0,4585 га розташованої на території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області за межами населеного пункту.
Земельна ділянка площею 32,2585 га з кадастровим номером: 3525280500:02:000:9006, яка за договором оренди землі від 28.12.2012 р. та на підставі свідоцтва про право на спадщину №3459 від 03.10.2024 р., перебуває в користуванні ОСОБА_1 , за цільовим призначенням відноситься до земель для сінокосіння та випасання худоби (а.с.17). 
Частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України визначений перелік категорій земель України за основним цільовим призначенням.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.
При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.
Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами).
Згідно з ч.ч.5, 6 ст.20 Земельного кодексу України класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.
Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.
Зміна цільового призначення земельної ділянки не потребує: розроблення документації із землеустрою (крім випадків формування земельної ділянки із земель державної та комунальної власності, не сформованих у земельні ділянки); прийняття рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування (крім рішень про встановлення і зміну цільового призначення земельних ділянок, розпорядження якими здійснюють такі органи).
З аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 – 37 цього Кодексу.
З огляду на ст.31 Земельного кодексу України, землі фермерського господарства можуть складатися із:
1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування;
2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування.
Відповідно до статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.
Статтею 34 Земельного кодексу України визначено, що громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.
Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.
Частиною 1 статті 36 Земельного кодексу України визначено, що громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.
Статтею 37 Земельного кодексу України передбачено, що Приватні несільськогосподарські підприємства, установи та організації можуть набувати у власність або оренду землі сільськогосподарського та іншого призначення для ведення підсобного господарства.
Державні та комунальні несільськогосподарські підприємства, установи та організації можуть набувати в оренду землі сільськогосподарського та іншого призначення для ведення підсобного господарства.
Отже, зазначеними нормами визначені види використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема для фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства, для сінокосіння і випасання худоби, для ведення індивідуального або колективного садівництва, для городництва, для ведення підсобного господарства.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 р. у справі №925/929/19 сформувала правовий висновок, що зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. При цьому такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення) чинним законодавством не передбачено.
Суд враховує, що у заяві від 29.08.2025 р. ОСОБА_1 клопотав, зокрема про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 32,2585 га, кадастровий номер: 3525280500:02:000:9006 із зміною цільового призначення земельної ділянки наданої в оренду «для сінокосіння і випасання худоби», код КВЦПЗ 01.08 на цільове призначення «для городництва», код КВЦПЗ 01.07.
В оскаржуваному рішенні Великоандрусівська сільська рада правомірно визначила, що у заяві ОСОБА_1 фактично йдеться про зміну виду використання земельної ділянки з коду КВЦПЗ 01.08 «для сінокосіння і випасання худоби» на код 01.07 «для городництва». Однак, безпідставно виснувала про необхідність розроблення та погодження проекту землеустрою щодо зміни виду використання земельної ділянки, оскільки зміна виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення не передбачає розроблення проекту землеустрою.
З огляду на викладене, безпідставним є посилання відповідача на недотримання ОСОБА_1 вимог статті 52 Закону України «Про землеустрій», оскільки зазначена норма встановлює вимоги до проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Натомість, як раніше зазначалося судом, для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення законодавчо не передбачено розроблення проекту землеустрою.
Разом з тим, беручи до уваги, що для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення законодавчо не передбачено розроблення проекту землеустрою, суд дійшов висновку, що рішення п`ятдесят шостої сесії восьмого скликання Великоандрусівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 24 жовтня 2025 року №3859 «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки» в частині відмови ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) земельної ділянки площею 32,2585 га з кадастровим номером 3525280500:02:000:9006 з «для сінокосіння і випасання худоби» (код КВЦПЗ 01.08) на «для городництва» (код КВЦПЗ 01.07.) не підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Також у заяві від 29.08.2025 р. ОСОБА_1 просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання земельної ділянки на 53 ділянки площею 0,6 га кожна та 1 ділянку площею 0,4585 га розташованої на території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області за межами населеного пункту.
Рішенням п`ятдесят шостої сесії восьмого скликання Великоандрусівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 24 жовтня 2025 року №3859 «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо її поділу з огляду, однак відмова у цій частині не мотивована, що свідчить про необґрунтованість такого рішення, у зв`язку з чим у зазначеній частині воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
При цьому, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Великоандрусівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 серпня 2025 року в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання земельної ділянки на 53 ділянки площею 0,6 га кожна та 1 ділянку площею 0,4585 га розташованої на території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області за межами населеного пункту та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (а.с.32), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення п`ятдесят шостої сесії восьмого скликання Великоандрусівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 24 жовтня 2025 року №3859 «Про відмову у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни виду використання (угідь) та поділу земельної ділянки» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 32,2585 га з кадастровим номером 3525280500:02:000:9006.
3. Зобов`язати Великоандрусівську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 серпня 2025 року в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання земельної ділянки на 53 ділянки площею 0,6 га кожна та 1 ділянку площею 0,4585 га розташованої на території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області за межами населеного пункту та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (с. Велика Андрусівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, вул. Центральна, 43, код ЄДРПОУ 04364294).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного рішення суду – 08 червня 2026 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ