Справа № 677/1148/23
2-о/683/96/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої – судді Сагайдак І.М.
присяжних Медведчук О.В., Сторожука І.П. 
секретаря Повзун С.В. 
з участю: заявника ОСОБА_1 та його представника – 
адвоката Лукіянчук О.М.
представника особи, щодо якої вирішується питання – 
адвоката Гіппіуса О.Б.
представника органу опіки та піклування Казмірук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу №677/1148/23, 2-о/683/96/2026 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Орган опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницької області, про продовження строку дії рішення суду про призначення опікуна, 

в с т а н о в и в:

28 січня 2026 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області із заявою, у якій просив продовжити строк дії рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року у справі №677/1148/23.
Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказує, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року у справі №677/1067/15-ц ОСОБА_2 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном рідну сестру ОСОБА_3 . 
У подальшому рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року у справі №677/1148/23 ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) було звільнено від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_2 , а опікуном останнього призначено заявника ОСОБА_1 . 
Заявник вказує, що у вищезазначених рішеннях суду строк їх дії не зазначено. Разом з тим, положеннями ч.6 ст.300 ЦПК України визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
А тому, вважає, що у зв`язку із закінченням дворічного строку дії рішення Красилівського районного суду від 22 січня 2024 року у справі №677/1148/23, яке набрало законної сили 22 лютого 2024 року, та у зв`язку із тим, що недієздатний ОСОБА_2 продовжує хворіти на психічний розлад, потребує постійного домашнього догляду, який здійснює він – заявник ОСОБА_1 , є необхідність у продовженні строку дії рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року у справі №677/1148/23.
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та ухвалено розглянути справу в порядку окремого провадження.
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу щодо визначення психічного стану ОСОБА_2 , на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 
Згідно ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2026 року провадження у даній справі відновлено. 
У подальшому на підставі ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року та розпорядження голови Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2026 року дану цивільну справу на підставі п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України передано на розгляд до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 
У судовому засіданні заявник ОСОБА_6 та його представник – адвокат Лукіянчук О.М. заяву підтримали, просять її задовольнити.
Адвокат особи, щодо якої вирішується питання – ОСОБА_7 просить заяву залишити без розгляду, посилаючись на те, що рішення суду щодо визнання ОСОБА_2 недієздатним ухвалено у 2015 році, а тому є чинним і не потребує продовження, через що рішення суду про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 також не обмежено у часі і не потребує продовження. 
Представник органу опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницької області – Казмірук Н.П. просить заяву задовольнити. 
Заслухавши учасників справі, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року (справа №677/1067/15-ц), яке набрало законної сили 16 листопада 2015 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном рідну сестру ОСОБА_3 . 
У подальшому на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року (справа №677/1148/23), яке набрало законної сили 22 лютого 2024 року, звільнено ОСОБА_8 від повноважень опікуна щодо недієздатного ОСОБА_2 та призначено його опікуном племінника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Вказані судові рішення є чинними і жодним строком їх дія не обмежена. 
Згідно висновку експерта №254 за результатами судово-психіатричної експертизи від 13 квітня 2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує хворіти психічним захворюванням – важкою розумовою відсталістю внаслідок хвороби Дауна, у зв`язку із чим не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. 
Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. 
Статтею 1, 3 Конституції України визначено, що Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).
Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.
Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.
Відповідно до положень Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).
Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Положеннями частини першої статті 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
За частиною третьою статті 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної

дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт перший частини другої статті 293 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Особливості розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи визначено у Главі 2 Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.
Так, статтею 300 цього розділу ЦПК України визначено зміст рішення суду у справах про обмеження цивільної дієздатності чи визнання особи недієздатною.
Частиною першою статті 300 ЦПК України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Згідно із частиною другою статті 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (частина шоста статті 300 ЦПК України).
При цьому чинне законодавство передбачає можливість продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною у разі звернення із відповідним клопотанням до суду опікуна або органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті (частина 7 статті 300 ЦПК України). 
Натомість продовження строку дії рішення суду про призначення опікуна особі, яка визнана судом недієздатною, чинним законодавством не передбачено.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2024 року у справі №163/1256/22 (провадження № 61-4567св24), строк дії судового рішення про визнання особи недієздатною має визначальне значення під час розгляду справи щодо опікуна, оскільки таке рішення підтверджує наявність юридичного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, яка визнана недієздатною.
Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 просить продовжити строк дії рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року у справі №677/1148/23, яким його призначено опікуном недієздатного ОСОБА_2 .
Однак, вбачається, що ОСОБА_2 був визнаний недієздатним на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року (справа №677/1067/15-ц), яке було ухвалено за нормами ЦПК України, чинного до 15 грудня 2017 року, статтею 241 якого на час його ухвалення не передбачалось обмеження дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною в часі. Поновлення цивільної дієздатності особи за вказаною нормою здійснювалося за рішенням суду на підставі заяви самої фізичної особи, її членів сім`ї або органу опіки і піклування.
Після змін, внесених до ЦПК України з 15 грудня 2017 року, встановлено, що строк визначеного судом дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років (частина шоста статті 300 ЦПК України). Порядок продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлено частинами сьомою-дев`ятою статті 300 ЦПК України.
Разом з тим, такий порядок має застосовуватися лише до рішень суду, ухвалених за правилами ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.
ОСОБА_2 визнано у встановленому процесуальним законом порядку недієздатною особою у період до 15 грудня 2017 року і дія такого рішення не обмежувалась у часі, тому ОСОБА_2 продовжує бути недієздатним без обмеження у часі. 
Оскільки строк дії судового рішення про визнання особи недієздатною має визначальне значення під час розгляду справи щодо опікуна, оскільки таке рішення підтверджує наявність юридичного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, яка визнана недієздатною, то суд звертає увагу, що рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним ухвалено до 15 грудня 2017 року і не обмежено у часі, тому повноваження ОСОБА_1 як його опікуна, залежать від строку дії цього рішення, а отже будуть діяти протягом усього часу недієздатності ОСОБА_2 та не обмежені у часі. 
З огляду на викладене, правових підстав для продовження строку дії рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року у справі №677/1148/23, яким заявника призначено опікуном недієздатного ОСОБА_2 , суд не вбачає, через що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити. 
Керуючись ст.ст.293, 294, 299, 300 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа – Орган опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницької області, про продовження строку дії рішення Красилівського районного суду Хмельницької області у справі №677/1148/23 від 22 січня 2024 року, яким ОСОБА_1 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи віднести на рахунок держави. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 .
Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницької області, місце знаходження: площа Незалежності,2 м. Красилів Хмельницького району Хмельницької області, 31000, код ЄДРПОУ 04060737.

Повний текст рішення складено 08 червня 2026 року.

Суддя: 

Присяжні: