Справа № 589/5193/25
Провадження № 2/589/2702/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Темірова Ч.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Шостка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
установив:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі – Банк, позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.09.2022 в сумі 36170,60 грн, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування й підписала паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування яким відповідач отримав кредитну картку. Як зазначає позивач, ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 15.10.2025 має заборгованість 36170,60 грн, яка складається з: 29023,00 грн - заборгованість за тілом кредита; 7147,60 - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 14.09.2022 у зазначеному розмірі.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 03.11.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Вказана ухвала надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Поштове відправлення повернуте з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», яка проставлена 03.12.2025, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України потрібно вважати днем вручення цього судового рішення.
Станом на 30.12.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. 
Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.
За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Встановлені судом фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2022 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала договір підписавши власноручно заяву № б/н, та погодила такі умови кредитного договору: відновлювальна кредитна лінія у розмірі до 200 000,00 грн, картка «Універсальна», строком на 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних: 42,0%; кількість та розмір, періодичність платежів: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%.
Особу відповідача – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено на підставі копії паспорта громадянина України у виді ID-картки № НОМЕР_1 , який виданий 26.07.2024, та долучений до матеріалів справи у вигляді належним чином завіреної скан-копії.
До кредитного договору додано, підписаний 14.09.2022 відповідачем, паспорт споживчого кредиту, у якому вказано, що мета отримання кредиту - на споживчі потреби, тип кредиту є відновлювальна кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (на картковий рахунок), процентна ставка у межах пільгового періоду, розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, тип процентної ставки фіксована.
Відповідно до довідки позивача про видані на ім`я ОСОБА_1 кредитні картки установлено, що відповідач за договором б/н отримала картку з номером: НОМЕР_2 дата відкриття 14.09.2022, строк дії 03/23, картка № НОМЕР_3 відкрита 04.12.2023 строк дії до 12/27.
Згідно з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4  відбувся старт карткового рахунку №НОМЕР_2  та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому змінювався, в тому числі збільшувався з 5000,00 грн до 28000,00 грн. за період з 14.09.2022 по 02.06.2025.
На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.09.2022, згідно з якого станом на 15.10.2025 утворилася заборгованість у розмірі 36170,60 грн. з урахуванням сплаченої суми в рахунок погашення заборгованості 02.02.2025 у розмірі 3299,67 грн.
Відповідно до копії виписки за договором №б/н за період з 10.02.2024 по 01.10.2025 сформованої 17.10.2025 за картковими рахунками № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 які відкрито на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), здійснювались операції, щодо зняття грошових коштів, так і погашення заборгованості по кредитному договору, усього витрат здійснено на суму 43299,28 грн, надходжень коштів – 7128,68 грн.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч. 1,2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувана електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документе обіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
За змістом ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу.
Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом установлено, що 14.09.2022 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір укладений в електронній формі а також підписано паспорт споживчого кредитування. В заяві, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що клієнт шляхом підписання цієї заяви приєднується до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання заяви, які разом становлять договір про надання банківських послуг, приймає всі права та обов`язки, встановлені у цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. 
Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
На час розгляду справи, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором б/н від 14.09.2022, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті шостому частини першої ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 14.09.2022 станом на 15.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого, у неї перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 36170,60 грн.
Відповідач не надала даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач уклавши з банком кредитний договір, користуючись наданими їй кредитними коштами та достовірно знаючи про умови кредитування, як свідчить її підпис у заяві про умови кредитування, порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення тіла кредиту та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 36170,60 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. 
Щодо розподілу судових витрат:
АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. 205, 509, 526, 527, 530, 625, 629, 610, 611, 614, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України; ст. 12, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, код ЄДРПОУ: 14360570, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 14.09.2022 року у розмірі 36170 (тридцять шість тисяч сто сімдесят) гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, код ЄДРПОУ: 14360570, МФО 305299) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ: 14360570,адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Дата складання повного судового рішення 30 грудня 2025 року.

Суддя	Ч.М.Теміров