Справа № 308/18543/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 квітня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів : Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» в інтересах якого діє представник - Фартушок Тарас Ігорович на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2025 року у складі судді Хамник М.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
в с т а н о в и в :

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та надмірний формалізм. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що подана позивачем платіжна інструкція №171801 від 25.11.2025 на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви, де відповідачем є ОСОБА_1 , містить всі передбачені приписами пункту 37 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, обов`язкові реквізити. Вказує, що зазначена інструкція не зобов`язує позивача у справі при сплаті судового збору в платіжному дорученні вказувати в реквізиті «Призначення платежу» відповідача у справі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, у зв`язку з тим, що у платіжній інструкції, яка долучена позивачем до позову, у реквізиті «Призначення платежу» не вказане прізвище відповідача, до якого позивач звертається з позовними вимогами.
На виконання вимог ухвали від 17 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» через систему «Еектронний суд» подало до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, у якій просило відкрити провадження у даній справі № 308/18543/25, посилаючись на те, що обов`язок перевірки факту зарахування судового збору та в якій справі це вчинено покладається на суд, а ними подана платіжна інструкція є належним та достовірним доказом сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто заявнику з посиланням на те, що позивачем недоліки позовної заяви не усунуто, а саме не додано належних доказів на сплату судового збору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 6 Закону судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, зокрема і з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.
Відповідно до частини другої статті 40 «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року №1591-IX платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.
Пунктом 37 Розділу ? Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг від 29.07.2022 № 163 встановлено, що платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов?язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім?я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис(и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача (або найменування/прізвище, власне ім?я, по батькові (за наявності), код отримувада та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.
Пунктом 40 Розділу ? Інструкції визначено, що платник має право ініціювати платіжну операцію за фактичного платника та/або на користь фактичного отримувача коштів шляхом надання платіжної інструкції надавачу платіжних послуг платника. Платіжна інструкція, крім обов?язкових реквізитів, визначених у пункті 37 розділу II цієї Інструкції, повинна містити: 1) унікальний ідентифікатор фактичного платника або найменування/ прізвище, власне ім?я, по батькові (за наявності), код фактичного платника та/або 2) унікальний ідентифікатор фактичного отримувача або найменування/прізвище, власне ім?я, по батькові (за наявності), код фактичного отримувача.
Відповідно до пункту 41 Інструкції, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Отже, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 березня 2018 року у справі № 914/1542/17, від 16 січня 2019 року у справі № 905/1057/18.
Також згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.
Як слідує з платіжної інструкції №171801 від 25.11.2025 року, яка долучена позивачем до позовної заяви, у реквізиті «Призначення платежу» зазначено: «судовий збір за позовом ТОВ «Закарпаттяенергозбут» Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області». 
Тобто, оскільки прізвище відповідача у платіжному дорученні не зазначено, з такого неможливо встановити чи сплачено судовий збір за звернення з позовною заявою саме до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що додане заявником платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору за звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості.
Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 квітня 2026 року. 
Головуючий:
Судді: